Справа № 201/9800/26
Провадження № 3/201/1939/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Мельниченко С.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
23.04.2026 року о 10 год. 45 хв., за адресою: м.Дніпро, Соборний район, пр-т Героїв,3, ринок «Кодак», було виявлено гр. ОСОБА_1 , яка здійснювала реалізацію водних біоресурсів, а саме, карась сріблястий, загальною вагою 3 кг. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ст.37 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.7 ЗУ «Про тваринний світ», чим вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП, щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану в протоколі про адміністративне правопорушення адресу.
Однак, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. 
Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов1язки. При цьому Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони повинні вживати заходів для отримання інформації про стан відомого їм судового провадження та з розумною періодичністю цікавитися його перебігом.
Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, викладеною у пункті 39 рішення у справі «Kaste and Mathisen v. Norway» (заяви № 18885/04, № 21166/04), відповідно до якої недопущення затягування судового провадження є складовою забезпечення вимоги щодо розгляду справи упродовж розумного строку, гарантованої пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, у пункті 32 рішення у справі «Stoyanov v. Bulgaria» (заява № 39206/07) Європейський суд з прав людини зазначив, що визначальним є те, чи свідчать обставини справи про достатню обізнаність особи щодо можливості реалізації своїх процесуальних прав у межах конкретного провадження та чи може така особа вважатися такою, що відмовилася від права бути присутньою при розгляді справи. За таких обставин неявка належним чином повідомленої особи сама по собі не може бути підставою для безпідставного відкладення розгляду справи.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в повному обсязі підтверджується наступними доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДП №007712 від 23.04.2026 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 не оспорює факт реалізацію водних біоресурсів; - описом знарядь незаконного добування водних живих ресурсів, плавучих, транспортних засобів, зброї та боєприпасів, спеціальних документів, водних живих ресурсів від 23.04.2026 року; - копією накладної №1/23/04/2026 від 23.04.2026 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин. 

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.
З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.
Крім того, вважаю за необхідне стягнути з правопорушниці судовий збір відповідно до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винуватою  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 665 гривень 60 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя     С.П. Мельниченко