ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/463/26
3/609/138/2026
16 червня 2026 року 

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,
за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 29.04.2026р., близько 02.31 год., по вул. Місто с. Сураж Кременецького району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6820 Драгер», або в медичному закладі відмовився. Дане порушення вчинив втретє протягом року та був притягнутий до відповідальності 21.07.2025р., 11.06.2025р. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.
Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652597 від 29.04.2026р., ОСОБА_1 29.04.2026р., близько 02.31 год., по вул. Місто с. Сураж Кременецького району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортним засобом Хмельницьким міськрайонним судом (постанова №686/19883/25 від 21.07.2025р.) терміном 10 років, дане порушення вчинив повторно протягом року та був притягнутим до відповідальності 05.07.2025р. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.
Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення № 609/462/26 (провадження №3/609/137/2026) та №609/463/26 (провадження №3/609/138/2026) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, про причини неявок не повідомив, хоча належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення.
Судом було вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, шляхом скерування за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, судових повісток на 19 травня 2026 року о 09.55 год., 10.00 год., 01 червня 2026 року о 09.55 год., 10.00 год., 16 червня 2026 року о 09.40 год., 09.45 год.
Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП. 
Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколів, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.
При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративні правопорушення за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст.268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає у випадку вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 р. передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
Відповідно до положень ч.2 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті.
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652600 від 29 квітня 2026 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 29.04.2026р., близько 02.31 год., по вул. Місто с. Сураж керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6820 Драгер», або в медичному закладі водій відмовився. Дане порушення вчинив тричі протягом року та був притягнутий до відповідальності 21.07.2025р., 11.06.2025р.; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим такий огляд не проводився; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 квітня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 направлялася на огляд у КНП ШМР «Шумська міська лікарня» у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Огляд у мед закладі не проводився, оскільки водій відмовилася;
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 15.07.2026р.;
- постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14071/25 від 22.05.2026р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14602/25 від 30.05.2026р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/13486/25 від 11.06.2026р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/19883/25 від 21.07.2026р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу;
- долученим до матеріалів справи відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора службового автомобіля, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що 29 квітня 2026 року, близько 02.31 год., працівниками поліції, за порушення вимог комендантської години, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. ОСОБА_1 відмовилася від проходження такого огляду на місці зупинки чи у медичному закладі. ОСОБА_1 роз`яснено вимоги п.2.5 ПДР. ОСОБА_1 вказала, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля вживала алкогольні напої.
Зазначені докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративного правопорушення не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке має значну суспільну небезпеку, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, дані про особу останнього, систематичне вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, його поведінку під час складання матеріалів, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомості щодо перебування транспортного засобу у приватній власності ОСОБА_1 . 
Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/19883/25 (3/686/5771/25) від 21.07.2025р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.
Вказана постанова суду, згідно даних ЄРСР, набрала законної сили 01.08.2025р. 
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.
З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/19883/25 (3/686/5771/25), яка набрала законної сили 01.08.2025р., за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, у виді 9 (дев`яти) років 1 (одного) місяця 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинені адміністративні правопорушення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 19 (дев`ятнадцять) років 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів без конфіскації транспортного засобу. 
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення.
Одночасно, суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного. 
Частина 5 статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Тобто, адміністративній відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП підлягають особи, які повторно протягом року керували транспортним засобом: без права керування таким транспортним засобом; із встановленим тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами; будучи позбавленим права керування транспортними засобами, або які передали керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Склад адміністративного правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652597 від 29.04.2026р., гр. ОСОБА_1 інкримінують порушення п.2.1 ПДР України, а саме керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом Хмельницьким міськрайонним судом (постанова №686/19883/25 від 21.07.2025р.) терміном 10 років, дане порушення вчинив повторно протягом року та був притягнутим до відповідальності 05.07.2025р.
В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. 
Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в частині порушення п. 2.1 (а) ПДР, працівником поліції надано наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652597 від 29.04.2026р.;
- постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14071/25 від 22.05.2026р.;
- постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14602/25 від 30.05.2026р.;
- постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/13486/25 від 11.06.2026р.;
- постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/19883/25 від 21.07.2026р.;
-довідку про не тримання посвідчення водія;
-відеодиск.
Із оглянутої судовому засіданні копії постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2026р. по справі № 686/19883/25 встановлено, що ОСОБА_2 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без конфіскації транспортного засобу.
Відповідно до змісту постанови суду, підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП був факт того, що ОСОБА_2 будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, 05 липня 2025 року о 14 год. 08 хв. по вул. Прибузькій, 26 в м. Хмельницькому, повторно протягом року (притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП України постановою ЕНА4647219 від 04.05.2025), керував транспортним засобом "ВАЗ 21051", номерний знак НОМЕР_3 , не маючи такого права.
Слід зазначити, що керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, та повторне протягом року керування транспортним засобом, особою яка не має права керувати таким транспортним засобом є різними за суттю правопорушеннями, відповідальність за які передбачена різними частинами статті 126 КУпАП. 
Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Відповідальність за керування транспортним засобом особою яка не має права керувати таким транспортним засобом передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відтак судом встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони цього складу, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинено повторно протягом року.
Працівником поліції не надано належних та допустимих доказів притягнення до адміністративної відповідальності та накладення, протягом року, адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.4 ст.126 КУпАП. У судовому засіданні такі дані не здобуті.
Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.
Разом з тим, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`активної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП. 
Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст. 126, 130, 247, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, а саме 609/463/26 (провадження №3/609/138/2026) та №609/462/26 (провадження №3/609/137/2026), в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 609/463/26 (провадження №3/609/138/2026).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу. 
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/19883/25 (3/686/5771/25), яка набрала законної сили 01 серпня 2025 року, за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, у виді 9 (дев`яти) років 1 (одного) місяця 15 днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 19 (дев`ятнадцять) років 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів, без конфіскації транспортного засобу. 
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя:	  	М.  В.  Харлан