Справа 303/5112/26
№ 1-кп/303/349/26
Номер рядка стат. звіту 21

Іменем України
В И Р О К 

16 червня 2026 року        м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі:  головуючого - судді      ОСОБА_1 
секретар судового засідання    ОСОБА_2 

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026078040000106, внесеному до ЄРДР 13 квітня 2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 
Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

у с т а н о в и в:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , 12 квітня 2026 року близько 19 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщені будинку АДРЕСА_1 , вчинив сварку, в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, пальцями кісті руки стискав за праве передпліччя та наніс удари рукою по спині та ноги свого малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в середній третині правого передпліччя по внутрішній поверхні, садна в правій поперековій ділянці, по ходу лопаткової лінії на рівні 3-го поперекового хребця та синця навколо нього, забій та підшкірна гематома мяких тканин правого плечового суглобу.
Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по механізму стискання, чим можуть бути пальці рук сторонньої людини та механізму удару-тертя (садно та синець у поперековій ділянці), чим можуть бути руки сторонньої людини і не характерні для само спричинення, а саме: падіння з висоти власного зросту або ударяння об тверді тупі предмети.
По давності виникнення вкладаються в дату події, що мала місце 12.04.2026 року і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 , якому прокурором роз`яснено положення ст. 302 КПК України, згідно заяви доданої до обвинувального акту та підписаної ним у присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 та прокурора Мукачівської місцевої прокуратури, ОСОБА_6 - свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними в обвинувальному акті та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, ухваленого у спрощеному провадженні, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу. 
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 у присутності законного представника – ОСОБА_7 у своїй заяві від 08.06.2026 року доданій до обвинувального акта, згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненого ОСОБА_3 12 квітня 2026 року близько 19:40 год., тобто кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, після роз`яснень йому вимог ст.302 КПК України, не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, ухваленого у спрощеному провадженні. 
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, вважає доведеними, зазначені в обвинувальному акті обставини, вчинення ОСОБА_3 проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, та не оспорюються учасниками судового провадження.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, а вина його доведена і ним повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом. 
Обвинувачений, ОСОБА_3 , раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання, тимчасово не працюючий, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. Крім цього, в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи на строк 1 (один) місяць та покласти обов`язки, передбачені пунктами 5) ч.1 ст. 91-1 КК України.
Цивільний позов у справі потерпілою не заявлено. 
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. 
Керуючись: ст. 368- 374, 376 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесяти) гривень. 
Застосувати до засудженого ОСОБА_3 обмежувальні заходи на строк 1 (один) місяць, та покласти на нього обов`язки, передбачені пунктом 5) ч.1 ст. 91-1 КК України, - направлення для проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження. 

Головуючий       ОСОБА_8