490/5954/25 від14.05.2026
н\п 3-в/490/30/2026

П О С Т А Н О В А
14 травня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Лисканич Д.В. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме «Просо українського походження, не для сівби, врожай 2022 року», вагою нетто 96000 кг, загальною вартістю 19200,00 доларів США, що станом на момент митного оформлення, за курсом НБУ, становило 702 117,12 гривень, що становить 351 058,56 (триста п`ятдесят одна тисяча п`ятдесят вісім) гривень, а також стягнути вартість товару у розмірі 702 117,12 (сімсот дві тисячі сто сімнадцять) гривень.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025, без змін.
Подаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025, заявник зазначає, що 12 березня 2026 року  ОСОБА_1 стало відомо про обставини, які не були встановлені судом та не могли бути відомі на час розгляду справи, а саме: в постанові Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2026 року справа № 490/3233/25 судом було зазначено інформацію, а саме те, що згідно «…із повідомлення Територіального управління БЕБ у Полтавській області від 18.07.2025 за заявою ОСОБА_1 від 23.06.2025 про вчинення злочину (факту підроблення та використання завідомо підроблених документів щодо створення юридичної особи ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» та проведення митних операцій), що містить ознаки кримінального правопорушення, Територіальним управлінням долучено вказані матеріали до матеріалів кримінального провадження № 72025171020000021 від 20.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.212 КК України…». 
Оскільки  ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ та з об`єктивних причин не має можливості займатися своїм захистом, а адвокат Гошко В.І. призупинив свою адвокатську діяльність теж у зв`язку з перебуванням на державній службі, то відповідно  ОСОБА_1 не було відомо про існування кримінального провадження №72025171020000021 від 20.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.212 КК України, досудове розслідування якого проводиться також і за його заявою, так як ніхто про це офіційно не повідомив На його адресу було надіслано лише два листи від територіального управління БЕБ у м. Києві (вих.№23.24/3.2/2/9689-25 від 30.06.2025) та територіального управління БЕБ у м. Києві (вих.№23.24/3.2/2/10390-25 від 10.07.2025) в яких відсутня інформація про наявність кримінального провадження №72025171020000021 від 20.03.2025 року. 
В подальшому, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2026 року (справа № 490/3233/25) матеріали справи про адміністративне правопорушення №490/3233/25 (провадження №3/490/73/2026) за протоколами про порушення митних правил № 0013/UA504000/2025 від 24 березня 2025 року та № 0024/UA504000/2025 від 07 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 надіслано на адресу Миколаївської обласної прокуратури, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.
Вищезазначені обставини є істотними для справи, оскільки в 9 аналогічних справах про адміністративні правопорушення за протоколами про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 матеріали справ надіслані на адресу Миколаївської обласної прокуратури, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України і тільки в двох ідентичних справах його визнано винним без належної перевірки причетності до вчинення таких правопорушень, а тому дана постанова потребує перегляду за нововиявленими обставинами для відновлення справедливості.
В судове засідання захисник Лисканич Д.В. та Ковбасюк О.О. не з`явилися, захисник просив проводити судове засідання без їх участі, подану заяву підтримав.
В судове засідання представник митниці не з`явився, просив проводити судове засідання без його участі та відмовити в задоволені поданої заяви.
Дослідивши заяву та додані документи за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.
Отже, наведені в заяві посилання на можливість застосування положень КПК України, тобто аналогії закону, є безпідставними.
Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.
Також суд враховує, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони:
1) існували на час розгляду справи;
2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;
3) вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 було відомо про розгляд Центральним районним судом м. Миколаєва справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.483 МК України та він скористався правом на захист шляхом оскарження до апеляційної інстанції.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025, без змін. Вказана постанова набрала законної сили.
Натомість, в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, захисник посилається на докази та обставини, які були предметом розгляду в суді апеляційної інстанцій, і за своєю природою не є нововиявленими обставинами.
Так, захисник вказує, що  ОСОБА_1 не було відомо про існування кримінального провадження №72025171020000021 від 20.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.212 КК України, досудове розслідування якого проводиться також і за його заявою, так як ніхто про це офіційно не повідомив На його адресу було надіслано лише два листи від територіального управління БЕБ у м. Києві (вих.№23.24/3.2/2/9689-25 від 30.06.2025) та територіального управління БЕБ у м. Києві (вих.№23.24/3.2/2/10390-25 від 10.07.2025) в яких відсутня інформація про наявність кримінального провадження №72025171020000021 від 20.03.2025 року.
При цьому, Миколаївський апеляційний суд в постанові від 23.12.2025 року зазначив, що  ОСОБА_1 просив провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на адресу Миколаївської обласної прокуратури, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України. 
«Перевіривши ці доводи апелянта, апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке. 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 до апеляційної скарги надав заяву про вчинення злочину від 23.06.2025, в якій стверджував, що він нікому не надавав свій паспорт та ідентифікаційний код нікому для реєстрації ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» (код ЕДРПОУ 44851771 та ТОВ «ЕВРОАЗОТ» (код ЕДРПОУ 44861250), документи не втрачав і жодного документу не підписував, обов`язки директора не виконував і взагалі навіть не знав про існування цих компаній. Вважав, що у діях невідомих осіб містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205-1 та ст. 358 КК України. У зв`язку з чим просив зареєструвати заяву про вчинення злочину та внести відповідні відомості до ЄРДР.
В матеріалах справи наявні листи Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві про скерування до Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області заяви адвоката Гошка В. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , від 23.06.2025 про вчинення злочину для прийняття рішення. 
У зв`язку з чим, апеляційним судом здійснено запит щодо надання інформації про результати розгляду вказаної заяви про вчинення злочину від 23.06.2025. На вказаний запит надано відповідь, що заява про злочин від 23.06.2025 разом з доданими до неї матеріалами долучена до матеріалів кримінального провадження №72025171020000021 від 20.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. 

Тобто, відомості за заявою про вчинення злочину від 23.06.2025 до ЄРДР внесені не були. В свою чергу, ОСОБА_1 не надав до суду доказів того, чи оскаржував він бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
У кримінальному провадженні №72025171020000021 від 20.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України нікому про підозру не повідомлено».
Таким чином доводи захисника в цій частині є безпідставними.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 (заява № 3236/03), жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.
Оскільки у КУпАП відсутні норми, що регулюють порядок перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень ухвалених в справах про адміністративні правопорушення, а також відсутні посилання на будь-які докази, які не були відомі заявнику на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд в задоволені заяви відмовляє.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, глави 24-1 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката Лисканич Д.В. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2025 - відмовити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя         В.Л.Лященко