н\п 2/490/1682/2026 Справа № 490/11192/25

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
29.12.2025 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.01.2025 року між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом НОМЕР_1 , за яким була застрахована відповідальність осбі, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом - автомобілем HYUNDAI i30, р.н. НОМЕР_2 . Договір укладено терміном на 1 рік з 11.02.2025 року по 10.02.2026 року.
11.03.2026 року у м.Миколаєві, по просп. Центральний, буд. 65, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - HYUNDAI i30, р.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 та Тролейбуса PTS T12309 р.н. 0054, під керуванням ОСОБА_2 (власник КП ММР "Миколаївелектротранс".
За наслідками зазначеного ДТП протоколи про адміністративне правопорушення були складені на ОСОБА_1 за ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва віж 18.07.2025 року по справі №490/2780/25 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП але провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва по справі №490/2779/25 провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП було закрите через закінчення термінів накладення адміністративного стягнення.
12.03.2025 року представником ПРАТ "УПСК" було здійснено огляд пошкодженого з вини ОСОБА_1 тролейбуса PTS T12309, про що складено акт огляду. 04.09.2025 року було затверджено страховий акт і здійснено страхове відшкодування у розмірі 9554,31 грн.
Як було зазначено, ОСОБА_1 місце пригоди залишила і була розшукана у термін більше 10 діб. Тому, 23.10.2025 року ПрАТ "УПСК" звернулося з претензією до ОСОБА_1 на суму 9554,31 грн. Однак, конверт з претензією повернувся без вручення.
Посилаючись на викладене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 9554,31 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.01.2026 року відкрито провадження у справі.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 25.03.2026 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У порядку ст. 178 ЦПК України відповідачка не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
28.01.2025 року між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом НОМЕР_1 , за яким була застрахована відповідальність осбі, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом - автомобілем HYUNDAI i30, р.н. НОМЕР_2 . Договір укладено терміном на 1 рік з 11.02.2025 року по 10.02.2026 року.
11.03.2026 року у м.Миколаєві, по просп. Центральний, буд. 65, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - HYUNDAI i30, р.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 та тролейбуса PTS T12309, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 (власник КП ММР "Миколаївелектротранс)".
За наслідками зазначеного ДТП протоколи про адміністративне правопорушення були складені на ОСОБА_1 за ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва віж 18.07.2025 року по справі №490/2780/25 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Як встанволено судом, 07.04.2025 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 11.03.2025 року о 16 год. 50 хв., м. Миколаїв, просп. Центральний, буд. 65, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai i30», д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та допустила контактування з тролейбусом пасажирським PTS 0054 КП "Миколаївелектротранс", що рухався праворуч в попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/2779/25 провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП було закрите через закінчення термінів накладення адміністративного стягнення.
Як встановлено судом, 07.04.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 11.03.2025 року о 16 год. 50 хв. у м. Миколаєві, просп. Центральний, 65, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Hyundai i30», д.н.з. НОМЕР_2 , стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого, в порушення вимог п. 2.10 "А" Правил дорожнього руху України, місце пригоди залишила. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
До матеріалів справи долучено заяву КП ММР «Миколаївелектротранс» до ПрАТ «УПСК» про здійснення страхової виплати, в якій зазначено, що 11.03.2025 року у м. Миколаєві на перехресті просп. Центрального та вул. Аркасівської сталася ДТП, відповідальним за вчинення якої є водій транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «УПСК» за договором № 025323244534. У зв`язку з цим заявник просить здійснити страхову виплату у розмірі 9 554,31 грн.
До матеріалів справи додана ремонтна калькуляція №226793375 від 19.08.2025 року.
Відповідно до страхового акту №925/037/031445/25/1, Департамент врегулювання збитків розглянув документи, надіслані з ПрАТ "УПСК" за договором страхування : ЕР-226793375 від 28.01.2025 року за подією, яка мала місце 11.03.2025 року о 17:00 год. по просп. Центральний 65, та встановив, що розмір страхового відшкодування становить 9 554,31 грн.
До матеріалів справи додано платіжну інструкцію №162230865 про перерхування коштів у розмірі 9554,31 грн на рахунок КП ММР "Миколаївелектротранс",
Відповідно до відповіді НПУ №3025071337291933 з центральної бази даних МТСБУ, з якої вбачаються обставини ДТП, його учасники, складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №293052 за ст. 124 КУпАП та фіксування тієї обставини, що ОСОБА_1 була розшукана у термін більше 10 діб після ДТП.
23.10.2025 року ПрАТ "УПСК" звернулося з претензією до ОСОБА_1 на суму 9554,31 грн. Однак, конверт з претензією повернувся без вручення.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (п. 69 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Відповідно до ч1 ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до ч.1 ст 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст.37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до:
1) особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо:
а) така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції;
б) така особа керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, у тому числі відповідної категорії;
в) така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченогочастиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Судом встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок ДТП транспортний засіб Тролейбус PTS T12309 р.н. 0054 зазнав пошкоджень та вартість відновлювального ремонту, згідно ремонтної калькуляції складає 9554,31 гривень.
Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив КП ММР "Миколаївелектротранс" узгоджену суму страхового відшкодування згідно страхового акту від 04.09.2025 в сумі 9554,31 грн. за пошкодження транспортного засобу, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача ОСОБА_1 , яка на момент скоєння цієї пригоди керувала транспортним засобом HYUNDAI i30, р.н. НОМЕР_2 та, в порушення вимог п. 2.10 "А" Правил дорожнього руху України, місце пригоди залишила самовільно.
Таким чином, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до ОСОБА_1 як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, що має наслідком їх задоволення в зазначеній частині.
При вирішенні питання про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, детальний опис робі, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію акту про надання правової (правничої) допомоги№ 289 до договору про надання правової (правничої) допомоги №1/07-2025 від 17.07.2025 року; копію платіжної інструкції №162232009 від 19.12.2025 року про сплату ПрАТ "УПСК" АО "Ентропія права" 4500 грн за надання правничої допомоги.
За такого з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 Цивільного процесуального кодексуУкраїни з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (ЄДРПОУ 20602681) суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9554,31 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (ЄДРПОУ 20602681) судовий збір у розмірі 3028 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (ЄДРПОУ 20602681) витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Гуденко