Справа №:755/207/26
Провадження №: 2-о/755/14/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р.  Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді -  Хромової О.О.
при секретарі -   Церні В.А.

за участі:
представника заявника -  адвоката Демакової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Солобковецька сільська рада Хмельницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Київська міська рада, Солобковецька сільська рада Хмельницької області, у якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обгрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 з 07 травня 1983 року по
15 листопада 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, після розірвання шлюбу родина продовжила проживати спільно та вести спільне господарство за адресою місцезнаходження їх спільного майна: АДРЕСА_1 . Однак, з 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 фактично проживали за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку, який на праві власності належить ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , за свого життя заповіту не склав, дружини та дітей не мав. Після смерті єдиними спадкоємцями були його батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . ОСОБА_3 на праві приватної власності належала 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку із повномасштабним вторгненням на територію України, не зверталися щодо оформлення спадкових прав, спадкову справу заведено не було. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , за свого життя заповіту також не склав. Станом на дату смерті ОСОБА_1 мав у власності: 1) 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) 1/1 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; 3) земельну ділянку площею 0,4942 га з кадастровим № 1825087800:07:000:0292, розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; 4) земельна ділянка площею 2,7071 га з кадастровим номером 1825087800:07:000:0252, розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_1 , яка спільно проживала зі спадкодавцем, вели спільне гоподарство, як члени подружя, мали взаємні права та обов`язки. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_1 немає, спадкову справу заведено12 грудня 2025 року. Водночас, постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою:
 АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю судового рішення, яке б підтверджувало факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_1 .
Встановлення даного факту необхідно заявникові для набуття права на спадщину після смерті ОСОБА_1 .
В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 10 березня 2026 року на 12 год. 00 хв.
05 лютого 2026 року (вхід. № 5469) до суду від заінтересованої особи - Київської міської ради, надійшла заява про надання копії матеріалів заяви.
10 березня 2026 року у судовому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 15 квітня
2026 року на 11 год. 30 хв., у зв`язку із відсутністю відомостей про вручення заінтересованим особам копії заяви з додатками та неможливістю явки свідка у судове засідання.
15 квітня 2026 року у судовому засіданні проведено допит свідка ОСОБА_4 .
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Демакова Я.О., вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала та просила задовольнити з мотивів, викладених у тексті заяви. Обізнана, що норми Сімейного Кодексу України вступили в дію в 2004 році.
Заінтересована особа - Київська міська рада, свого представника у судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету заінтересованої особи 27 січня 2026 року. Правом на подання письмових пояснень не скористалися.
Заінтересована особа - Солобковецька сільська рада Хмельницької області, свого представника у судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету заінтересованої особи 27 січня 2026 року. Правом на подання письмових пояснень не скористалися.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.
До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 30 листопада 2001 року, що належить ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області. Наявний штамп про реєстрацію місця проживання за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Також в матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 26 липня 2001 року, що належить ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Моделів Радомишльського району. Наявний штамп про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Також на аркуші 11 паспорта містится штамп, проставлений Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_5 07 травня 1983 року.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 07 травня 1983 року серії НОМЕР_3 , виданого Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_1 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрували шлюб 07 травня 1983 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 6. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище - « ОСОБА_6 ».
Зі свідоцтва про народження від 26 жовтня 1983 року серії НОМЕР_4 , виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів міста Києва, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження 19 листопада 1982 року зроблено запис № 2605. Батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15 листопада 2001 року серії НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_1 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15 листопада 2001 року зроблено запис № 868. Після розірвання шлюбу присвоєно « ОСОБА_6 ».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24 січня 2022 року складено відповідний актовий запис № 1796 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 .
Відповідно до свідоцтва про смерть від 02 грудня 2024 року серії НОМЕР_7 , виданого Солобковецькою сільською радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 02 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис № 73.
Згідно довідки від 02 грудня 2024 року, вих. № 648, виданої секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тіло якого захоронено в селі Солобківці Хсельницького району Хмельницької області.
У довідці від 05 травня 2025 року, вих. № 353, виданій секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницької області, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно проживав з 2017 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним проживали без реєстрації: співмешканка ОСОБА_1 .
Суд враховує, що до матеріалів справи також долучено довідку від 29 березня 2022 року
№ 6819-7000182117 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Солобковецькою сільською радою Житомирської області, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування задекларовано за адресою: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1856052968258, на праві приватної власності належить на ОСОБА_1 підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 червня 2019 року Приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 442, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 червня 2019 року № 171152984, що містится в матеріалах справи.
До матеріалів справи також долучено копію відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 червня 2019 року, виданого Приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 442.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 11 грудня 2019 року, виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією на підставі рішення від 11 грудня 2019 року № 43-2159, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та членам її сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в рівних частках.
До матеріалів справи долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 січня 2020 року № 196201271, у якому зазначено, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2006685280000, на підставі свідоцтва про права власності від 11 грудня 2019 року № НОМЕР_8 , виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 січня 2020 року № 196201497 встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2006685280000, на підставі свідоцтва про права власності від 11 грудня 2019 року № НОМЕР_8 , виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 січня 2020 року № 196201380, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2006685280000, на підставі свідоцтва про права власності від 11 грудня 2019 року № НОМЕР_8 , виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією.
Також в матеріалах справи міститься копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовлений 16 лютого 2017 року Київським міським бюро технічної інвентаризації.
З матеріалів справи також встановлено, що 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 на підставі безоплатного договору доручення, укладеного в усній формі, укладеного між довірителем та повіреною, видав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою уповноважив останню бути його представником у відносинах з фізичними та юридичними особами, в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, банківських установах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема, у органах, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, житлово-експлуатаційних організаціях, об`єднаннях співвласників багатоквартирних будинків тощо, з питань приватизації квартири за номером АДРЕСА_4 , реєстрації за ним права власності на вказану квартиру, укладення договорів про надання комунальних послуг та послуг телефонного зв`язку на таку квартиру. Довіреність посвідчено Приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального коругу Хмельницької області Павлик Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 768. 
Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 17 серпня 2012 року № 35212479, виданого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта 37407209, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі рішення Радомишльського районного суду від 25 червня 2012 року по справі № 620/1278/12.
Також в матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , від 20 грудня 2011 року, виданий КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради.
З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 039676, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 10 жовтня 2012 року № 417, встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,4942 га, що розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер 1825087800:07:000:0292.
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 039675, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від
10 жовтня 2012 року № 417, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,7071 га, що знаходиться на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер 1825087800:07:000:0252.
З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 12 грудня 2025 року № 83587240 встановлено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 4/2025 (номер у Спадковому реєстрі № 75000475) після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою Приватного нотаріуса Київського міського ноатріального округу Омельчук О.І. від 12 грудня 2025 року, вих. № 10/02-14, станом на 12 грудня 2025 року заведено спадкову справу після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 за заявою колишньої дружини - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за законом та за заповітом, які б подали заяву про прийняття спадщини та документи про родинні зв`язки, станом на 12 грудня 2025 року немає.
Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І. від
12 грудня 2025 року, вих. № 11/02-31, про відмову у вчиненні нотаріальної дії за наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів, поданої ОСОБА_1 для оформлення спадщини, ОСОБА_1 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом встановлено, що ОСОБА_1 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 , шлюб розірвано 15 листопада 2001 року, єдиний син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішення суду, яке б підтверджувало факт проживання спадкоємиці ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем відсутнє.
У заяві ОСОБА_7 від 08 травня 2025 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т.А. 09 травня 2025 року, зазначено, що ОСОБА_7 є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Подружжя постійно з 2017 року проживають без реєстрації за адресою: 
АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку та доглядали за могилами родичів.
ОСОБА_8 у заяві від 07 травня 2025 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т.А. 09 травня 2025 року, зазначила, що є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які постійно з 2017 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_9 у заяві від 07 травня 2025 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т.А. 09 травня 2025 року, зазначила, що сусідка ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , підтверджує, що подружжя постійно з 2017 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
У заяві ОСОБА_10 від 08 травня 2025 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т.А. 09 травня 2025 року, зазначено, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Підтверджує, що подружжя ОСОБА_6 постійно з 2017 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Вели спільне господарство, обробляли город, доглядали за могилами родичів.
ОСОБА_11 у заяві від 07 травня 2025 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т.А. 09 травня 2025 року, зазначила, що є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Підтверджує, що подружжя ОСОБА_6 постійно з 2017 року проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ..
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що особисто знала подружжя, оскільки з 80-х років проживали поряд, були сусідами, дружили. Дату реєстрації їх шлюбу не пам`ятає, у 2001 році вони розлучилися. ОСОБА_1 працювала двірником, хотіла приватизувати квартиру для сина. Шлюб розірвали, щоб приватизувати квартиру. Після розлучення продовжували спільно проживати. Син в школу не ходив. ОСОБА_2 брав його на роботу. Після розлучення жили разом по вулиці Петра Запорожця. Часто ходила до них в гості. Вони спільно вели господарство, робили ремонт та спільні покупки. Також вони мали спільний бюджет. У заявника захворіла матір, вони її також спільно доглядали. Спільно жили до смерті ОСОБА_2 . Інших стосунків ОСОБА_2 не мав, проживав тільки з ОСОБА_1 .
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, що підлягають розгляду у судовому порядку.
Зокрема, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Водночас, відповідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з тим, що заявник не зареєстрований та не проживав постійно разом із спадкодавцем. Спадкодавець є колишнім чоловіком заявника.
Метою звернення заявника до суду є встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_1 без шлюбу для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.
На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Статтею 1 Сімейного Кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Відповідно до частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Таким чином, законом визначений перелік підстав створення сім`ї. Цей перелік не є вичерпним. Підставами створення сім`ї є шлюб (стаття 21 СК Україн), кровне споріднення, усиновлення (стаття
207 СК України). Також сім`я може створюватися на інших підставах, що не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Так сімейні відносини можуть виникати між особами на підставі фактичних шлюбних відносин без зареєстрованого шлюбу.
Так статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно зі статтею 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.
У пункті 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи становлять сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.
Верховний Суд у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 12 грудня
2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (61-3071св21) неодноразово зазначав, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування за місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (частина перша статті 1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно із підпункту 4.10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець у даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пункту 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. 
Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись у суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року у справі
№ 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18). 
Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 є доведеність факту постійного проживання заявника і спадкодавця в одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини, ведення ними спільного господарства, наявність спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем законом, а саме частиною третьою статті 1268 ЦК України, не визначена.
Частиною першою статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом (постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження
№ 61-44149св18)).
Як встановлено з матеріалів справи місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 26 липня 2001 року, встанволено, що місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання /перебування заредекларовано за адресою: 
АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 29 березня 2022 року № 6819-7000182117 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 
Поряд з цим, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_14 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1856052968258, на праві приватної власності належить на ОСОБА_1 підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 червня 2019 року Приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 442, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 червня 2019 року № 171152984, що містится в матеріалах справи.
У своїх письмових заявах ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підписи на яких посвідчено секретарем Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, пвдтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 спільно проживали з 2017 року у у будинку АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_4 , яка є знайомою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 також в ході допиту повідомила, що заявник та ОСОБА_1 після розірвання шлюбу проживали спільно, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, займалися вихованням та утриманням спільного сина.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті
77 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З долучених до матеріалів справи документів встановлено, що заявник постійно проживала зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом тривалого часу та на момент його смерті, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку.
Водночас, суд враховує, що звертаючись до суду із даною заявою ОСОБА_1 просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по дату смерті ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з пунктом 1 Прикінцевих положень Сімейного Кодексу України цей Кодекс набирає чинності разом з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.
До сімейних відносин, які вже існували на цю дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.
Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року
Разом із тим Кодекс про шлюб та сім`ю України не містив норм про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, тобто, не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу. Зазначене положення закріплено в статті 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.
Отже, факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року.
Крім того, частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою, водночас, підлягає частковому задоволенню. Вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем у період до 2004 року не підлягають задоволенню, оскільки чинне на той час законодавство України не передбачало виникнення у зв`язку з цим правових наслідків.
Таким чином, суд вважає встановленим факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєтрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, статтями 1120, 1268, 1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від
30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» , суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Солобковецька сільська рада Хмельницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково. 
Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні інших вимог заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_6 .
Заінтересовані особи:
Київська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 22883141, адреса місцезнаходження: вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044.
Солобковецька сільська рада Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 04402729, адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 2, с. Солобківці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 32162
Повний текст рішення складено 27 квітня 2026 року, після завершення періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді Хромової О.О.

Суддя          О.О. Хромова