ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1322/26	

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг", м. Дніпро 
до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро 
про стягнення 615 767,14 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників 

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" грошові кошти у розмірі 449 232, 00 грн., суму інфляційного збільшення у розмірі 116 939, 93 грн., суму пені у розмірі 49 595, 21 грн. та витрат по сплаті судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду на виконання проектних робіт за №2294/20-04/14-10 в частині оплати виконаних проектних робіт за актом №3 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 16.12.2022.
Позивач зазначає, що орієнтовний розмір витрат на послуги правничої допомоги складає 20 000, 00 грн.
23.03.2026 від представника позивача до господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.
Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 у справі №904/1322/26 доставлена Державному підприємству "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" 23.03.2026 о 16:26, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали господарського суду від 23.03.2026) до електронного кабінету Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів".
Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 у справі №904/1322/26 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Станом на дату ухвалення рішення від Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не надходило.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ: 

21.08.2020 між Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" (підрядник) укладений договір підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-10, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступні проектні роботи (надалі "Роботи"): "Розробка проектної документації стадії "Робоча документація" в рамках реалізації проекту: "Будівництво ливарно-прокатного комплексу", розташованому на території АТ "Узметкомбінат" за адресою: Республіка Узбекистан, 110502, Ташкентська область, м. Бекабад, вул. Сирдарьо, 1. Підстанція 110/10кВ ПГВ-5".
Відповідно до пункту 1.2 договору зміст та строки виконання робіт встановлюються Календарним планом виконання проектних робіт (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору. 
Відповідно до пункту 1.3. договору проектна документація, розроблена відповідно до умов цього Договору, повинна відповідати вимогам чинного законодавства Республіки Узбекистан, обов`язковим будівельним нормам та правилам, ШНК, КМК, які діють на території Республіки Узбекистан, та виданому замовником технічному завданню (Додаток № 3), яке є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до пункту 2.1. договору вартість виконання робіт за цим договором визначається на підставі Протоколу погодження договірної ціни проектних робіт (Додаток № 2), який є невід`ємною частиною договору, та становить 1 154 510,00 грн. (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот десять гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20 % – 230 902 грн. (Двісті тридцять тисяч дев`ятсот дві гривні 00 копійок). Загальна вартість робіт з урахуванням ПДВ становить 1 385 412,00 грн. (один мільйон триста вісімдесят п`ять тисяч чотириста дванадцять гривень 00 копійок).
Відповідно до пункту 2.1. договору оплата вартості виконання робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів підряднику згідно з банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 12 цього договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів після надходження повної оплати за основним договором, укладеним із Генеральним замовником ПУ "Ренейссанс Хеві Індастріс" (надалі "Генеральний замовник"). Оплата за цим договором здійснюється замовником за умови належної реєстрації Підрядником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, передбаченому чинним законодавством України. 
Відповідно до пункту 2.3. договору форма оплати - безготівковий розрахунок.
Відповідно до пункту 3.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його фактичного підписання, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. 
Відповідно до пункту 3.2. договору датою підписання договору вважається дата належного оформлення сторонами документу, який на розсуд сторін врегульовує всі істотні умови договору.
Відповідно до пункту 3.3. договору дія цього договору розповсюджується на всі відносини, що склалися між сторонами до набрання ним чинності, та проектні роботи, заздалегідь виконанні підрядником, вважаються виконаними в рамках цього договору.
Відповідно до пункту 3.4. договору закінчення строку дії договору не тягне за собою припинення виконання сторонами своїх зобов`язань, що виникають за розрахунками, стягненням неустойки та збитків, передбачених договором, а також умов конфіденційності та безпеки інформації.
Відповідно до пункту 4.1. договору розроблена відповідно до умов цього договору проектна документація передається підрядником замовнику у наступному порядку: - 6 (шість) примірників на паперовому носії, російською мовою; - 2 (два) примірника на паперовому носії, англійською мовою; - 1 (один) примірник у електронному вигляді (на E-mail). 
Відповідно до пункту 4.2. договору передача замовнику розробленої та оформленої в установленому порядку проектної документації здійснюється підрядником з супровідними документами. 
Одночасно з проектною документацією підрядник надає замовнику 2 (два) примірники акту здачі-приймання виконаних проектних робіт (надалі "Акт"). 
Відповідно до пункту 4.3. договору робота вважається прийнятою замовником після підписання Генеральним замовником відповідного акту здачі-приймання виконаних проектних робіт Замовника, який містить обсяг виконаних підрядником робіт. 
Замовник, одночасно з підписанням Генеральним замовником зазначеного акту здачі приймання виконаних проектних робіт, зобов`язаний підтвердити прийняття виконаних робіт шляхом підписання наданого йому підрядником акту або надати підряднику письмову мотивовану відмову від підписання такого Акту. 
Замовник повідомляє Підрядника про факт підписання Акту шляхом надсилання Підряднику такого Акту в електронній формі, з подальшим обов`язковим направленням на адресу Підрядника 1 (одного) примірника оригіналу Акту.
Відповідно до пункту 4.5. договору замовник має право часткового прийняття виконаних підрядником робіт по мірі прийняття Генеральним замовником обсягу проектних робіт за основним договором, який містить частину обсягу робіт виконаних підрядником, у порядку встановленому пунктом 4.3 цього договору. 
У разі часткового прийняття замовником виконаних робіт, підрядник разом із розробленою проектною документацією надає 2 (два) примірники Акту відповідно до обсягу робіт, фактично виконаних на дату такого прийняття.
Відповідно до пункту 5.1. договору за порушення строків оплати, підрядник має право стягнути з замовника пеню у розмірі 0,01% від своєчасно не сплаченої суми за кожен день такого прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату розрахунку пені.
Відповідно до пункту 11.1. договору підрядник приступає до виконання робіт після одержання ним від замовника належним чином оформленого договору та вихідних даних від замовника, необхідних для виконання робіт.
Відповідно до пункту 11.7. договору під час виконання умов цього договору, листування між сторонами здійснюється замовними листами або кур`єрською поштою, шляхом обміну повідомленнями з використанням електронної пошти, з подальшим обов`язковим направленням примірника оригіналу.
Документи, які були передані за допомогою електронної пошти, мають юридичну силу до моменту отримання оригіналів.
Відповідно до календарного плану виконання проектних робіт (Додаток №1 до договору № 2294/20-04/14-10 від 21 серпня 2020 року) найменування робіт за договором: Розробка проектної документації стадії "Робоча документація" в рамках реалізації проекту: "Будівництво ливарно-прокатного комплексу", розташованому на території АТ "Узметкомбінат" за адресою: Республіка Узбекистан, 110502, Ташкентська область, м. Бекабад, вул. Сирдарьо, 1. Підстанція 110/10кВ ПГВ-5, строк виконання проектних робіт: Початок - з дати підписання договору та отримання необхідних вихідних даних для виконання Робіт, закінчення - 26.02.2021 р., усього з урахуванням ПДВ: 1 385 412,00 грн.
Відповідно до Протоколу погодження договірної ціни проектних робіт (Додаток №2 до договору № 2294/20-04/14-10 від 21 серпня 2020 року) сторонами договору досягнуто згоди про розмір договірної вартості виконання проектних робіт у сумі 1 154 510,00 грн., крім того ПДВ 20 % – 230 902 грн.. Загальна вартість робіт з урахуванням ПДВ становить 1 385 412,00 грн. Цей протокол є підставою для проведення взаємних розрахунків за виконані проектні роботи між замовником і підрядником.
Між сторонами були підписані Акт №1 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 27.07.2022 на суму 562 080, 00 грн., Акт №2 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 17.10.2022 на суму 374 100, 00 грн., Акт №3 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 16.12.2022 на суму 449 232, 00 грн., на загальну суму 1 385 412,00 грн.
Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" здійснено часткову оплату виконаних робіт на загальну суму 936 180, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 920 від 28.09.2022 року на суму 562 080,00 грн із призначенням платежу " За виконанi проектнi роботи дог. 2294/20-04/14-10 вiд 21.08.20р. акт 1 вiд 27.07.22р. у т.ч. ПДВ 20% 93680.00 грн." та платіжною інструкцією № 1777 від 02.12.2022 на суму 374 100,00 грн., із призначенням платежу "За виконанi роботи дог. 2294/20-04/14-10 вiд 21.08.20р. акт 2 вiд 17.10.22р. у т.ч. ПДВ 20% 62350.00 грн ".
23.01.2026 представник позивача (адвокат Коган Роман Віталійович) звернувся в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" із досудовою вимогою, якою вимагав протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання данної досудової вимоги сплатити на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" наступні боргові зобов`язання та пеню у розмірі 3 551 121, 65 грн., за надані послуги, зокрема: Заборгованість відповідно до акту №3 здачі-приймання виконаних проектних робіт за договором №2294/20-04/14-10 від 21 серпня 2020 року: основний борг у сумі 449 232, 00 грн., інфляційні втрати у сумі 116 939, 93 грн., пеня у сумі 49 595, 21 грн.
У матеріалах справи міститься Інвентаризаційне повідомлення Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", відповідно до якого у зв`язку з проведенням інвентаризації дебіторської та кредиторської заборгованості повідомляємо, що станом на 01.11.2022 р. у Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (ДП "УКРДІПРОМЕЗ", код ЄДРПОУ - 00188311) рахується: - кредиторська заборгованість в сумі 4 913 544,00 грн. (чотири мільйона дев`ятсот тринадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні 00 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг".
Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" посилається на порушення строків оплати виконаних проектних робіт Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" за договором підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-10 від 21.08.2020, що і є причиною виникнення спору.
Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 449 232, 00 грн., інфляційні нарахування за весь час прострочення на суму 116 939, 93 грн., пені на суму 49 595, 21 грн.
Предметом доказування у справі є обставини укладання договору підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-10 від 21.08.2020, факт надання послуг / виконання робіт, строк оплати наданих послуг /виконаних робіт, строк дії договору, наявність прострочення оплати за договором, наявність / відсутність підстав для нарахування пені, інфляційних втрат.
Згідно зі статтею 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.
Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника (стаття 888 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: 1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом;
2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника; 3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором; 4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника; 6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.
За приписами статті 890 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 449 232, 00 грн. за договором підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-10 від 21.08.2020 за виконані роботи згідно з актом №3 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 16.12.2022.
Відповідно до пункту 2.1. договору оплата вартості виконання робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів підряднику згідно з банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 12 цього договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів після надходження повної оплати за основним договором, укладеним із Генеральним замовником ПУ "Ренейссанс Хеві Індастріс" (надалі "Генеральний замовник"). Оплата за цим договором здійснюється замовником за умови належної реєстрації Підрядником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, передбаченому чинним законодавством України. 
Позивач зазначає, що умова договору щодо здійснення оплати після надходження коштів від Генерального замовника не містить визначеної календарної дати та не може тлумачитися як така, що дозволяє безстроково відкладати виконання грошового зобов`язання. Позивач не є стороною правовідносин між замовником та генеральним замовником і не має доступу до інформації щодо дати здійснення таких розрахунків.
Замовник, у свою чергу, не надав жодних доказів, які б підтверджували отримання коштів від Генерального замовника та дату такого отримання. З урахуванням викладеного позивач вважає, що строк виконання грошового зобов`язання визначається як 30 банківських днів з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.
За відсутності повідомлень замовника про отримання / не отримання коштів від Генерального замовника та дату такого отримання, з урахуванням приписів пункту 2.1 договору, строк оплати виконаних робіт за договором підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-10 від 21.08.2020 за виконані роботи згідно з актом №3 здачі-приймання виконаних проектних робіт від 16.12.2022, є таким, що настав.
Відповідач доказів оплати вартості робіт у розмірі 449 232, 00 грн. до суду не надав.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача за користь позивача заборгованості за виконані проектні роботи в розмірі 449 232, 00 грн.
Згідно з статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.
Відповідно до пункту 5.1. договору за порушення строків оплати, підрядник має право стягнути з замовника пеню у розмірі 0,01% від своєчасно не сплаченої суми за кожен день такого прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату розрахунку пені.
Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 116 939, 93 грн. інфляційних втрат за загальний період з 16.01.2023 по 23.01.2026, 49 595, 21 грн. пені за загальний період з 16.01.2023 по 23.01.2026.
Відповідач незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, контррозрахунку не надав.
З приводу нарахування пені, суд зазначає наступне.
Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Цим приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, строку, за який нараховуються штрафні санкції.
Відповідно до пункту 88 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22 період, за який нараховується пеня, має визначені часові межі - початок та кінець періоду (граничні строки) її нарахування, який, зазвичай, може бути пов`язаний з певною календарною датою або подією, що неминуче має настати. Наприклад, такий момент може бути визначений шляхом відображення, зазначення (погодження сторонами) в договорі умови про нарахування пені, зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до дати фактичного виконання", "до повної сплати заборгованості / погашення боргу", "протягом року / усього періоду існування заборгованості" тощо.
Тому на практиці необхідно розмежовувати механізм (формулу) обчислення пені, який характеризує таку її ознаку, як нарахування за кожен день прострочення (поденне нарахування), та строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), який регулює частина шоста статті 232 Господарського кодексу України. Формулювання, яке містить частина третя статті 549 Цивільного кодексу України та кореспондуючі їй норми інших нормативних актів, в тому числі умови договору (у випадку відображення, зазначення сторонами подібного в договорі), лише вирізняють (ідентифікують) пеню серед неустойки (інших штрафних санкцій) та визначають механізм (формулу) її обчислення, однак жодним чином не стосуються питання щодо граничного строку, за який може бути нарахована пеня (пункт 89 постанови)
Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (див., для прикладу, постанову Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 910/6379/14 (провадження № 3-53гс15), в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу) (пункт 91 постанови).
У разі відсутності подібних умов у договорі (використання / зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення") нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої (пункт 92 постанови).
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду виснує, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором (пункт 93 постанови).
Інше тлумачення (розуміння) наведеного формулювання (ототожнення його зі строком нарахування) фактично унеможливлює застосування положень частини шостої статті 232 ГК України щодо шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, оскільки на практиці сторони під час визначення в умовах договору відповідальності у вигляді пені майже завжди використовують формулювання щодо її нарахування "за кожен день прострочення", тим самим відтворюють визначення пені, закріплене в частині третій статті 549 Цивільного кодексу України (пункт 94 постанови).
Використання в пункті 5.1. договору словосполучення "за кожен день прострочення" щодо нарахування пені не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України строку нарахування штрафних санкцій.
З розрахунку пені, доданого до позову вбачається, що позивачем не враховані положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України. 
Відповідно за зобов`язанням, що виникло у грудні 2022 року, строк оплати за якими настав 16.01.2023, пеня нараховується на суму боргу 449 232, 00 грн за період з 16.01.2023 до 16.07.2023 і складає 8 176,02 грн.
При цьому, господарський суд враховує. що Господарський кодекс України втратив чинність 28.08.2025, на підставі Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-IX від 9 січня 2025 року.
Таким чином, на дату втрати Господарським кодексом України чинності (28.08.2025) нарахування пені за прострочення оплати за спірним договором припинилось (16.03.2023), тому пеня підлягає розрахунку з урахуванням положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України (у період коли строк нарахування штрафних санкцій (6 місяців згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України) станом на день втрати чинності Господарським кодексом України закінчився).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача за користь позивача 8 176,02 грн пені., 116 939, 93 грн інфляційного збільшення.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 574 347, 95 грн. (449 232, 00 грн. заборгованість + 116 939, 93 грн інфляційного збільшення + 8 176,02 грн пені).
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 6 892,17 грн.
Позивач зазначає, що попередній розрахунок витрат про надання правничої допомоги становить 20 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Позивачем не було подано до суду договору про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, тому суд не здійснює розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення 615 767,14 грн задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 17, код ЄДРПОУ 00188311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Пром Інжиніринг" (49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2А, код ЄДРПОУ 42163782) 449 232, 00 грн. заборгованості, 116 939, 93 грн. інфляційного збільшення, 8 176,02 грн. пені, 6 892,17 грн. витрат по сплаті судового збору. 
В решті позовних вимог відмовити. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено 29.04.2026

Суддя Ю.А. Бажанова