ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 квітня 2026 року 	Справа № 160/22939/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Тулянцевої І.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Підгорної К.А.	 	
за участі: 	 	 	
позивача представника відповідача 	Карпенка Б.С. Штирхунової А.Д., 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними наказів, поновлення на службі,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1769 к від 13 вересня 2024 року в частині застосування до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.09.2024 № 1021о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію»;
- поновити мене, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді слідчого слідчого відділення відділення поліції № 10 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, яку рахувати з 24.09.2024, до дати фактичного поновлення мене на посаді;
- судове рішення в частині поновлення на посаді та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за місяць - допустити до негайного виконання, відповідно до ст. 371 КАС України 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він проходив службу в органах Національної поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 10 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Так, наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 1769 к від 13 вересня 2024 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби. В подадьшому, наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1021о/с від 23 вересня 2024 року, позивача з 23 вересня 2024 року, було звільнено зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Проте, позивач вважає своє звільнення незаконним, а вищевказані накази відповідача такими, що підлягають скасуванню з поновленням його на посаді з огляду на те, що відповідачем не забезпечено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення ним дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком. При цьому, позивач зазначає, що на його думку, до нього було застосовано найбільш суровий вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, без з`ясування обставин, що стали підставою для проведення службового розслідування. За вказаних обставин, рішення про звільнення з органів поліції не може вважатись справедливим, обґрунтованим і законним, просить задовольнити позов у повному обсязі.
20 серпня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/22939/25, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні на 06 жовтня 2025 року о 10-00 год., а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Крім того, вкаханою ухвалою суду було витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію матеріалів службового розслідування, на підставі яких були прийняті оскаржувані накази №1769к від 13 вересня 2024 року та №1021о/с від 23.09.2024 року відносно ОСОБА_1 .
02 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/22939/25 та постановлено забезпечити участь позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні 06.10.2025 року о 10:00 год та наступних судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі №160/22939/25, відповідно до вимог розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
06 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Штирхунової Альони Дмитрівни про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області без розгляду.
У судовому засіданні 06.10.2025 року було відкладено розгляд справи на 13.10.2025 року о 10:00 год. 
07 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому останній пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач проходив службу в ГУНП на посаді слідчого слідчого відділення відділення поліції № 10 Криворізького районного управління поліції ГУНП маючи спеціальне звання лейтенант поліції. Наказом ГУНП від 23.09.2024 року за № 1021 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 23 вересня 2024 року. Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 13.09.2024 № 1769к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП», яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП від 15.08.2024 № 1764, у межах строків, встановлених наказом ГУНП від 29.08.2024 № 1859 відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, у письмовому провадженні розглянуто справу за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП, що призвело до затримання 14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України лейтенанта поліції ОСОБА_1 та повідомлення останньому про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 255 КК України. Так, за результатами здійснення службового розслідування, дисциплінарною комісією, запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, частини 1 статті 2 КПК України, підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06.07.2017, підпунктів 1, 3 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, абзаців 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ посадових інструкцій № 45.10/2-16 від 01.01.2024, Присяги працівника поліції, що виразилось у недотриманні заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час її отримання та здачі до чергової частини 04.08.2024, 05.08.2024 08.08.2024, 13.08.2024 та не використанні портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024, несвоєчасному здійсненні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не забезпеченні повного,усебічного розслідування кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12023043090000262, №12024043090000161, №12023043090000295, №12024043090000166, №12023043090000250, №12023043090000289, №12023043090000262, №12024043090000061, №12024043090000092, №12024043090000189, №12023043090000275, тобто не сумлінному, не вчасному та не відповідальному виконанні службових повноважень, а також у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівника поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього, як до правоохоронця та носія влади, дискредитує звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини за яких він був вчинений, застосувати до слідчого слідчого відділення відділення поліції № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (0157580) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що ГУНП, під час притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , відповідають законодавству, оскільки службове розслідування проведено на засадах неупередженості, з дотриманням строків.
13 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім викладена позиція аналогічна заявленій ним у власній позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві.
У судовому засіданні 13.10.2025 року, з метою надання відповідачу часу для направлення до суду, витребуваних ухвалою суду від 18.09.2025 року, доказів було оголошено перерву до 20.10.2025 року о 10:00 год. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Штирхунової Альони Дмитрівни про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/22939/25.
14 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів 
20 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи письмових пояснень на докази надані ГУНП в Дніпропетровській області.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Капітонової К.С. від 20 жовтня 2025 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 20.10.2025 року знята з розгляду, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Дніпро та Дніпропетровської області.
Наступне судове засідання призначено на 27.10.2025 року о 15:00 год.
24 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про відкладення.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 27.10.2025 року, розгляд справи було відкладено на 03.11.2025 о 14:00 год.
У судовому засіданні 03.11.2025 року було оголошено перерву до 24.11.2025 року о 10:00 год. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 дистопада 2025 року було витребувано у відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірені копії кримінальних проваджень: №12023043090000262 від 24.10.2023, № 12024043090000161 від 12.06.2024, №12023043090000295 від 11.12.2023, № 12024043090000166 від 20.06.2024, №12023043090000250 від 18.10.2023, № 12023043090000289 від 04.12.2023, №12023043090000262 від 24.10.2023, № 12024043090000061 від 04.03.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_4 , № 12024043090000092 від 08.04.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_5 , №12024043090000189 від 12.07.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_6 , № 12023043090000275 від 10.11.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_7 , для з`ясування усіх обставин у справі та ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. 
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Шпаляренко І.Л. від 24 листопада 2025 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 24.11.2025 року на 11:00 год. знята з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді на нараді суддів.
Наступне судове засідання призначено на 08.12.2025 року о 14:00 год.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Корольової Г. від 08 грудня 2025 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 08.12.2025 року на 14:00 год. знята з розгляду, у зв`язку з оголошенням на території Дніпровського району повітряної тривоги, що унеможливило проведення судового засідання.
Наступне судове засідання призначено на 22.12.2025 року о 14:00 год.
У судовому засіданні 22.12.2025 року було оголошено перерву до 12.01.2026 року о 12:00 год. 
22 грудня 2025 року до суду, на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2025 року, відповідачем було надано витребувані докази.
У судовому засіданні 12.01.2026 року було оголошено перерву до 19.01.2026 року о 13:00 год. 
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Підгорної К.А. від 19 січня 2026 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 19.01.2026 року на 11:00 год, знята з розгляду, у зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога».
Наступне судове засідання призначено на 26.01.2026 року о 11:00 год.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Підгорної К.А. від 26 січня 2026 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 26.01.2026 року на 11:00 год, знята з розгляду, у зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога».
Наступне судове засідання призначено на 16.02.2026 року об 10:00 год.
У судовому засіданні 16.02.2026 року було оголошено перерву до 23.02.2026 року о 12:00 год. 
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Підгорної К.А. від 23 лютого 2026 року, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 23.02.2026 року на 12:00 год, знята з розгляду, у зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога».
Наступне судове засідання призначено на 23.03.2026 року о 12:00 год.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Підгорної К.А. від 20 березня 2026 року №588, адміністративна справа №160/22939/25, призначена на 23.03.2026 року на 12:00 год, знята з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.
Наступне судове засідання призначено на 06.04.2026 року о 12:00 год.
У судовому засіданні 06.04.2026 року було оголошено перерву до 13.04.2026 року о 15:15 год. 
08 квітня 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі та клопотання про долучення до справи характеризуючих матеріалів.
У судовому засіданні 13 квітня 2026 року позивач підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому, у відповіді на відзив та додаткових поясненнях доводи, просили повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 13 квітня 2026 року пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву доводи, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що лейтенанта поліції Карпенка Богдана Сергійовича (0157580), прибулого з Донецького державного університету внутрішніх справ, з 13 квітня 2023 року, наказом ГУНП в Дніпропетровській області «Про особовому складу» №222о/с від 13.04.2023 року було призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції.
15.08.2024 року до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції Олександра Тарана про те, що 14.08.2024 до УГІ ГУНП надійшла інформація стосовно того, слідчими Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Київ, в рамках кримінального провадження №42023102090000016 розпочатого 18.01.2023 за ч. 4 ст. 190 (шахрайство) та ч. 1 ст. 255 КК України (створення, керівництво злочинною спільнотою або злочиннною організацією, а також участь у ній), на підставі ухвал Печерського районного суму м. Києва проведені слідчі дії (обшуку) за місцем мешкання 5 поліцейських, які у 2023 році закінчили Донецький державний університет внутрішніх справ та були призначені на посади в ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, слідчого відділення ВП №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На місці проведення слідчих дій, поліцейськими УГІ ГУНП встановлено, що за версією слідства вищевказані працівники, у 2022 році, під час навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ створили злочинну організацію (call центр) та в месенджері «Telegram» на різних телеграм-каналах розповсюджували оголошення про отримання прибутків за допомогою вкладення інвестиції у закупівлю окремих груп товарів та після отримання грошового переказу блокували інвесторів. Лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інших було затримано у порядку ст. 208 КПК України та працівниками СБУ відконвойовано до м. Київ. В рамках вказаного кримінального провадження, зокрема, лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України. Ураховуючи вищевикладене, з метою своечасного, повного та об?єктивного з?ясування всіх обставин зазначеної події, встановлення причин і умов її виникнення, прошу Вашої вказівки про організацію проведення службового розслідування за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни, зокрема, слідчим слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останніх окремими поліцейськими ГУНП, що призвело до затримання 14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України, зокрема, лейтенанта поліції ОСОБА_1 та повідомлення останнім про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 та ч. 1 ст. 255 КК України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.08.2024 року № 1764 «Про організацію проведення службового розслідування» було призначено службове розслідування за відомостями та фактами, викладеними в доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Дніпропетровській області від 14.08.2024 року, щодо можливого порушення службової дисципліни, зокрема, слідчим слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції Карпенком Богданом Сергійовичем, що призвело до затримання 14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України, зокрема, лейтенанта поліції ОСОБА_1 та повідомлення останнім про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 та ч. 1 ст. 255 КК України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.08.2025 року № 838о/с «По особовому складу», відповідно до ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про Національну поліцію» було відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою на час проведення службового розслідування з 15 серпня 2024 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0157580), слідчого слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.08.2025 року № 1899 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 15.08.2024 №1764» було продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів.
Так, Висновком про результати службового розслідування за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни, слідчим слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_8 , слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу поліції Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції Козаком Євгенієм Олександровичем, слідчим слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції Романенком Євгенієм Дмитровичем, інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_9 та неналежної організації роботи окремими поліцейськими ГУНП, що призвело до затримання 14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , лейтенанта поліції ОСОБА_10 , лейтенанта поліції Романенка Є.Д., лейтенанта поліції ОСОБА_9 та повідомлення останнім про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 та ч. 1 ст.255 КК, зокрема, встановлено наявність в діях слідчого слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а саме - недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 1 статті 2 КПК України, підпунктів 1,2 пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №570 від 06.07.2017, підпунктів 1,3 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженого наказом МВС України від 01.02.2016 №70, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, абзаців 2,3 пункту 2,1 розділу ІІ посадових інструкцій №45.10/2-16 від 01.01.2024, Присяги працівника поліції, що виразилась у недотриманні заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час її отримання та хдачі до чергової частини 04.08.2024, 05.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024 та не використанні портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024, несвоєчасному здійсненні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не забезпеченні повного, усебічного розслідування кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12023043090000262, № 12024043090000161, № 12023043090000295, №12024043090000166, №12023043090000250, №12023043090000289, №12023043090000262, №1202404309000006, №12024043090000092, №12024043090000189, № 12023043090000275, тобто несумлінному, не вчасному та не відповідальному виконанні службових повноважень, а також у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред?являються до професійних і моральних якостей поліцейського, недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєного стану, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівника поліції основним обов?язкам, підриває довіру до нього, як до правоохоронця та носія влади, дискредитує звання поліцейського.
Ураховуючи викладене, враховуючи характер проступку, обставини за яких він був вчинений, запропоновано, зокрема, застосувати до слідчого слідчого віллілення відділення поліції № 10 Криворізького РУПГУН в Дніпропетровській області лейтепанта поліції ОСОБА_1 (0157580) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 13.09.2024 року № 1769к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 1 статті 2 КПК України, підпунктів 1,2 пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №570 від 06.07.2017, підпунктів 1,3 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженого наказом МВС України від 01.02.2016 №70, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, абзаців 2,3 пункту 2,1 розділу ІІ посадових інструкцій №45.10/2-16 від 01.01.2024, Присяги працівника поліції, що виразилась у недотриманні заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час її отримання та хдачі до чергової частини 04.08.2024, 05.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024 та не використанні портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024, несвоєчасному здійсненні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не забезпеченні повного, усебічного розслідування кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12023043090000262, № 12024043090000161, № 12023043090000295, №12024043090000166, №12023043090000250, №12023043090000289, №12023043090000262, №1202404309000006, №12024043090000092, №12024043090000189, № 12023043090000275, тобто несумлінному, не вчасному та не відповідальному виконанні службових повноважень, а також у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред?являються до професійних і моральних якостей поліцейського, недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєного стану, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівника поліції основним обов?язкам, підриває довіру до нього, як до правоохоронця та носія влади, дискредитує звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини за яких він був вчинений, запропоновано, зокрема, застосувати до слідчого слідчого віллілення відділення поліції № 10 Криворізького РУПГУН в Дніпропетровській області лейтепанта поліції ОСОБА_1 (0157580) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. (пункт 1).
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23 вересня 2024 року № 1021 о/с «По особовому складу», зокрема, передбачено, згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнити за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0157580), слідчого слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції з 23 вересня 2024 року, установивши йому преміювання за вересень 2024 року у розмірі 0,00 відсотків.
Вважаючи протиправними накази ГУНП у Дніпропетровській області № 1769 к від 13 вересня 2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» та № 1021 о/с від 23 вересня 2024 року «По особовому складу», позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини третьої, п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).
За змістом положень частин 3 7 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинений та не скасований.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, відповідно до частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Частинами третьою, п`ятою та шостою статті 26 цього Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. 
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Статуту).
Аналогічні положення містить Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За положеннями пункту 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
- повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;
- надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;
- ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;
- недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;
- недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;
- втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;
- розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;
- порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;
- перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;
- здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.
Відповідно до положень пунктів 1-3, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина 12 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Отже, вчинення протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
При цьому, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. 
Суд зазначає, що дотримання зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того, чи перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України. 
Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби. Такі спеціальні юридичні та моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції та вимагають від кожного працівника поліції за будь-яких умов відповідати очікуванням суспільства та усіляко сприяти підвищенню авторитету органів поліції серед населення, оскільки їх неухильне дотримання - це справа честі і обов`язку кожного працівника поліції.
Аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи дає можливість дійти висновку, що відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог закону.
Верховний Суд у своїй практиці (постановах: від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.
Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та від 21.07.2022 у справі №160/11795/20.
Так, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що 14.08.2024 до ГУНП надійшла інформація про, те, що цього ж дня, слідчими Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Київ, спільно з працівниками управління СБУ у м. Київ, в рамках кримінального провадження №42023102090000016 розпочатого 18.01.2023 за ч. 4 ст. 190 (шахрайство) та ч. 1 ст. 255 КК України (створення, керівництво злочинною спільнотою або злочиннною організацією, а також участь у ній), на підставі ухвал Печерського районного суму м. Києва проведені слідчі дії (обшуку) за місцем мешкання 5 поліцейських, зокрема і слідчого слідчого відділення відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 . 14.08.2024 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інших було затримано у порядку ст. 208 КПК України. В рамках вказаного кримінального провадження, зокрема, лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.
15.08.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суму м. Києва до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.10.2024 року.
УГІ ГУНП в Дніпропетровській області на ім`я слідчого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Київ було направлено лист «Про сприяння в проведенні службового розслідування» від 30.08.2024 №33/2-914, щодо надання документів, які стали підставою для затримання, зокрема, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оголошення йому підозри та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дисциплінарною комісією від слідчого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_11 було отримано текст повідомлення про підозру лейтенанту поліції ОСОБА_1 .
При цьому, положеннями частини десятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку №893 врегульовано, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно ч. 1 ст. 26 Статуту, під час дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Отже у тих випадках, коли рішенням керівника, який призначив службове розслідування, не призначено розгляд дисциплінарною комісією справи у відкритому засіданні, поліцейський може реалізувати право на захист шляхом надання відповідних пояснень з доданими до них документами та матеріали. У поясненнях також може бути заявлено клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи.
Також згідно матеріалів справи, УГІ ГУНП в Дніпропетровській області на ім`я начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» було направлено лист від 06.09.2024 №33/2-932, в якому просили опитати ув`язненого ОСОБА_1 , який утримується у вказаній установі, за наведеним переліком питань.
Листом ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 13.09.2024 року №04/20058 були направлені, надані ОСОБА_1 пояснення від 11.09.2024 року.
Відповідно до наявного в матеріалах справи бланку, позивач 11.09.2024 від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Крім того, станом на дату завершення службового розслідування, ОСОБА_1 зі скаргами на дії дисциплінарної комісії також не звертався, відтак з результатами службового розслідування у вигляді висновку фактично погодився.
Згідно з вимогами підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу VI Положення, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, при виконанні своїх службових обов`язків, слідчий зобов`язаний під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків. 
Також, порушенням службової дисципліни позивача визнано неналежне досудове розслідування у ряді кримінальних проваджень.
Так, під час вивчення стану досудового розслідування 39 кримінальних проваджень у яких досудове розслідування здійснював лейтенант поліції ОСОБА_1 , відповідно до довідки СУ ГУНП (вих. № 2/10097 від 06.09.2024) було встановлено, що у кримінальних провадженнях № 12023043090000262 від 24.10.2023, №12024043090000161 від 12.06.2024, № 12023043090000295 від 11.12.2023, №12024043090000166 від 20.06.2024, №12023043090000250 від 18.10.2023, №12023043090000289 від 04.12.2023, №12023043090000262 від 24.10.2023 не допитано потерпілу особу та взагалі з дати внесення відомостей до ЄРДР не проведено жодної слідчої дії.
Також, у деяких кримінальних провадженнях не в повному обсязі проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, а саме: № 12024043090000061 від 04.03.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_4 , № 12024043090000092 від 08.04.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_5 , № 12024043090000189 від 12.07.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_6 та № 12023043090000275 від 10.11.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства відносно ОСОБА_7 . Слідчий ОСОБА_1 не звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у власності банку з метою встановлення інформації про власників рахунків на які було переведено грошові кошти потерпілих.
Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ посадових інструкцій лейтенанта поліції ОСОБА_1 № 45.10/2-16 від 01.01.2024, останній під час досудового розслідування повинен дотримуватися вимог Кримінального процесуального Кодексу України та Законів України, забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків.
Крім того, статтею 40 КПК України, передбачено те, що слідчий органу досудового розслідування несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Дисциплінарною комісією за результатами вивчення матеріалів зазначених кримінальних проваджень стан їх досудового розслідування визнано незадовільним.
Відповідно до п.4 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 визначено, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Згідно вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до п. 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.
Встановлено, що відповідно до записів у книзі нарядів відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП № 450, лейтенант поліції ОСОБА_1 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024 ніс службу у добовому наряді в складі слідчо-оперативної групи. Останній здійснював виїзди на місце події за повідомленнями про кримінальні правопорушення (ЄО ВП № 10 Криворізького РУП від 01.08.2024 № 3063, від 04.08.2024 №3127, від 08.08.2024 № 3176, № 3180 та від 13.08.2014 № 3268).
Відповідно до записів у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації відділення поліції № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 431, лейтенант поліції ОСОБА_1 31.07.2024 отримав портативний відеореєстратор «Motorola VB 400» № 798919, 04.08.2024 - «Motorola VB 400» № 798988, 08.08.2024 - «Motorola VB 400» № 799029, 13.08.2024 - «Motorola VB 400» № 798870.
Також матеріали службового розслідування містять лист начальника відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.08.2024 року №4510/2-4779, яким повідомлено, зокрема, про відсутність відеозаписів з портативних відеореєстраторів, які використовувалися лейтенантом поліції ОСОБА_1 11.07.2024, 14.07.2024, 17.07.2024, 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024, а також направлено відеозаписи факту отримання-здачі вогнепальної зброї лейтенантом поліції ОСОБА_1 за проміжок часу 31.07.2024, 04.08.2024, 08.08.2024, 13.08.2024.
Суд також бере до уваги й той факт, що ОСОБА_1 не доповідав про несправність портативних відеореєстраторів, які використовувалися ним у його діяльності, відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.
Наведені обставини не спростовано позивачем, окрім фактичного заперечення про їх врахуванні під час службового розслідування.
Відтак, є доведеним порушення лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.
Також дисциплінарної комісією встановлено порушення позивачем порядку дій та заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю і боєприпасами під час їх отримання та здачі до чергової частини.
Матеріали службового розслідування містять Акт перегляду відеозаписів з відеокамери, яка встановлена у кімнаты приймання та здачі зброї відділення поліції № 10 Криворізького РУП ГУНП від 06.09.2024 №33/2-955, який спростовує доводи позивача, що матеріали службового розслідування не містять достатніх даних, які б свідчили про порушення позивачем вимог наказу МВС України від 01.02.2016 № 70 «Про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю».
Позивачем ані в ході службового розслідування, ані під час розгляду справи судом не спростовано вказаних порушень.
За таких обставин, в ході судового розгляду справи висновки відповідача про допущення позивачем вищевказаних дисциплінарних проступків знайшли своє повне підтвердження. 
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
Суд зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Суд звертає увагу на те, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового i начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника Національної поліції України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. З огляду на зміст присяги працівника поліції, його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед Державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Крім того, судом також враховується, що суттєвою обставиною, за якої вчинено ОСОБА_1 дисциплінарні проступки, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022р. на співробітників поліції покладено виконання своїх функціональних обов?язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов?язаних із захистом територіальної цілісності України. Український народ розраховує на те, що поліцейські, як представники держави, будуть сумлінно виконувати свої обов?язки.
Таким чином, під час дії воєнного стану до працівника поліції висуваються більш жорсткі вимоги щодо дотримання службової дисципліни та безпосередньо здійсненні своєї службової діяльності.
Враховуючи тяжкість проступків та наслідки проступків, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним і пропорційним. 
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.).
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, частиною восьмою статті 19 статуту визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.
Водночас застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.
Аналізуючи у справах №420/14443/22 та №260/5566/22 положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Також аналогічна позиція висловлена Верховним судом у постанові від 14 березня 2024 року у справі № 420/11778/22 (адміністративне провадження №К/990/19518/23). Суд, оцінюючи правомірність оскаржуваних у цій справі наказів, виходить з того, що факти порушення позивачем службової дисципліни підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовими розслідуваннями, а відтак відповідачем було доведено їх правомірність, при цьому обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом не встановлено.
Крім того суд зазначає, що в першу чергу увага дисциплінарної комісії була зосереджена на події, яка стала підставою для призначення службового розслідування відносно позивача, а саме те, що 14.08.2024 до УГІ ГУНП надійшла інформація про, те, що цього ж дня, слідчими Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Київ, в рамках кримінального провадження №42023102090000016 розпочатого 18.01.2023 за ч. 4 ст. 190 (шахрайство) та ч. 1 ст. 255 КК України (створення, керівництво злочинною спільнотою або злочиннною організацією, а також участь у ній), на підставі ухвал Печерського районного суму м. Києва проведені слідчі дії (обшуку) за місцем мешкання 5 поліцейських, які у 2023 році закінчили Донецький державний університет внутрішніх справ та були призначені на посади в ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, слідчого відділення ВП №10 Криворізького РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, в подальшому лейтенанту поліції Карпенко Б. С. та інших було затримано у порядку ст. 208 КПК України та працівниками СБУ відконвойовано до м. Київ. В рамках вказаного кримінального провадження, зокрема, лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України 
В цій частині суд зазначає, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми.
Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
У контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Беручи до уваги встановлені у справі обставини, суд доходить висновків, повною мірою дослідивши як матеріали службового розслідування, так і докази, надані під час судового розгляду, констатує обґрунтованість висновку службового розслідування щодо вчинення позивачем стверджуваних порушень, зокрема, його дій, несумісних з вимогами, що ставляться до професійно-етичних якостей поліцейських та як наслідок дискредитацію звання поліцейського, підриву авторитету та довіри до органів Національної поліції, що зумовлює наявність у відповідача правових підстав розцінювати ці дії як дисциплінарний проступок та притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.
Суспільство очікує від поліцейських неухильне дотримання закону та захист від свавільних, кримінальних та інших незаконних посягань з боку сторонніх осіб на особисті конституційні права.
Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, у тому числі на відповідній посаді.
Отже, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, що в діях останнього прямо вбачаються ознаки порушення службової дисципліни, неналежного виконання службових обов`язків, що по своїй суті є дисциплінарним проступком, за який поліцейський має нести дисциплінарну відповідальність.
За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні відносини, та надаючи правову оцінку аргументам сторін та висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, суд дійшов висновку, що в межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку. 
Суд також наголошує, що відсутність факту притягнення позивача до кримінальної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку, передбаченому Дисциплінарним Статутом, відповідач в межах своєї компетенції має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції.
Щодо доводів позивача про непропорційність обраного виду відповідальності, суд зазначає, що захід дисциплінарного впливу здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, підстави для їх скасування відсутні.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади, відтак, підстави для їх задоволення також відсутні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А, код ЄДРПОУ 40108866) про визнання протиправними наказів, поновлення на службі - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева