463/2198/26
2-о/463/119/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року    Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді   Білоуса Ю.Б. 
за участю секретаря  с/з  Козак О.В.
заявника      ОСОБА_1 
представника заявника   адвоката Сукмановської Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката СУКМАНОВСЬКОЇ НАТАЛІЇ СТЕПАНІВНИ в інтересах  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, суд,-

в с т а н о в и в:
адвокат СУКМАНОВСЬКА НАТАЛІЯ СТЕПАНІВНА в інтересах  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Просить суд: встановити факт постійного проживання спадкоємця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини.
Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим спадкоємцем, окрім ОСОБА_1 , після смерті батька - ОСОБА_2 , є ОСОБА_3 , який від прийняття спадщини після батька відмовився, про що подав нотаріусу відповідну заяву.
Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав, мотивуючи тим, що у нього відсутні документи, що підтверджують його прописку (реєстрацію) на момент смерті батька. Акт про фактичне місце проживання за однією адресою не може бути підставою для видачі Свідоцтва на спадщину згідно нотаріального законодавства. Також, нотаріус роз`яснила йому право звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки іншим чином прийняти спадщину після смерті батька, ОСОБА_2 є неможливим.
Заявник зазначив, що його батько, ОСОБА_2 , останні роки погано себе почував, проходив різні обстеження, лежав в лікарні. Тобто надовго самого його залишити було неможливо, оскільки йому могло стати раптово погано, а поруч би нікого не було. Тому заявник з дружиною прийняли рішення, що їм необхідно проживати з батьком і таким чином він буде доглянутий та під їхнім постійним наглядом. Отже, з 2022 року заявник з сім`єю проживає по АДРЕСА_1 , доглядав та опікувався батьком. 
Встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.
А тому з урахуванням зазначеного заявник звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задовольнити.
Заявник та його представник в судовому засіданні подану заяву підтримали та просили задовольнити.
Представник заінтересованої особи до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Крім того, до судового засідання скерував копію спадкової справи №89/2026 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 .
Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав суду наступні показання. Зазначив, що є сином померлого  ОСОБА_2 та відповідно братом ОСОБА_1 . Підтвердив, що брат ОСОБА_1 починаючи з 2022 року постійно проживав з батьком на час смерті останнього, оскільки батько в силу віку та стану здоров`я потребував догляду. Додав, що дійсно подав нотаріусу заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті батька без будь-якого примусу.
Приведена до присяги та допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала суду наступні показання. Зазначила, що є сусідкою заявника  ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 . Підтвердила, що заявник ОСОБА_1 починаючи з 2022 року постійно проживав з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , і по дату смерті останнього.
Згідно долученої до матеріалів справи нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_5 судом встановлено наступне. Дослівно із заяви: «Я, ОСОБА_5 , попереджений про кримінальну відповідальність згідно КК України за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань. Повідомляю суд, що добровільно бажаю письмово дати покази (усі відомі мені обставини і факти) у цій заяві.
Я, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживаю за адресою: АДРЕСА_2 , цією заявою добровільно та без примусу засвідчую, що ОСОБА_1 , який приходиться мені другом з дитинства, останніх кілька років зі своєю сім`єю фактично проживав разом із батьком, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Ця обставина була зумовлена тим, що п. Вячеслав погано себе почував і небезпечно було залишати його без нагляду, по перше йому могло стати погано, запаморочитись у голові, втратити свідомість; по друге, він міг відкрити газ чи воду, і про це забути. Саме через такі ситуації, мій товариш, ОСОБА_6 змушений був проживати зі своїм батьком разом. Вдень, коли він був на роботі, за п. ОСОБА_7 доглядала дружина ОСОБА_8 , так як в той час не працювала. Отже, на день смерті батька, ОСОБА_6 проживав разом з ним».
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 року справу передано в провадження судді Білоуса Ю.Б.
Ухвалою судді від 07.04.2026 року, заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, а також копію спадкової справи №89/2026 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 , постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 січня 1983 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько вказано - ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть останнього серії НОМЕР_3 від 14.07.2025 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на момент смерті майно.
ОСОБА_1 , як син померлого ОСОБА_2 та відповідно спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно копії матеріалів спадкової справи №89/2026 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 , інший спадкоємець першої черги, а саме: син  ОСОБА_3  подав нотаріусу заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті батька.
Постановою нотаріуса від 23.02.2026 року відмовлено  ОСОБА_9 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке належить його батькові ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропуском строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини за законом та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання по суті, а саме для надання судом додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини за законом або про визнання факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем за однієї адресою на час відкриття спадщини.
Заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, обгрунтовує мотивованість та підставність подачі вказаної заяви тим, що його батько, ОСОБА_2 , останні роки погано себе почував, проходив різні обстеження, лежав в лікарні. Тобто надовго самого його залишити було неможливо, оскільки йому могло стати раптово погано, а поруч би нікого не було. Тому заявник з дружиною прийняли рішення, що їм необхідно проживати з батьком і таким чином він буде доглянутий та під їхнім постійним наглядом. Отже, з 2022 року заявник з сім`єю проживає по АДРЕСА_1 , доглядав та опікувався батьком. 
Встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.
Аналізуючи мотивованість та підставність поданої заяви на предмет її доказового підтвердження, відповідності обставинам справи та вимогам чинного і релевантного законодавства суд враховує наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, провадження № 61-39308св18; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, провадження № 61-5777св20; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, провадження № 61-6290св20; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, провадження № 61-15380св20; від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, провадження № 61-3620св21; від 19 квітня 2023 року у справі № 2-516/2007, провадження № 61-11834св22.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
Заявник ОСОБА_1 , подаючи заяву про встановлення юридичного факту, вказував, що не був зареєстрований разом зі спадкодавцем у спірному будинку ( АДРЕСА_1 ), проте починаючи з 2022 року і до дня його смерті проживав разом з ним, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18; від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20, провадження №61-2387св22; від 09 жовтня 2024 року у справі № 644/4646/23, провадження № 61-10383св24.
У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
На підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті заявник ОСОБА_1 з наданням відповідних доказів вказував, що починаючи з 2022 року разом із сім`єю (дружина та син) переїхав проживати до батька ОСОБА_2 в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з метою догляду та опіки за батьком. Вказане стверджується долученими до матеріалів справи копіями актів від 26.02.2026 року про фактичне проживання починаючи з 2022 року заявника ОСОБА_1 разом із членами своєї сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно непроживання за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини стверджується також і показаннями свідків, приведеними до присяги та допитаними в судовому засіданні. І суд відповідно надає віри таким показанням свідків, оскільки вони не суперечать матеріалам справи, зібраним доказам та встановленим обставинам.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення справи, приходить до висновку про обґрунтованість та доказову доведеність заявленої вимоги, а відтак необхідність встановлення факту постійного проживання спадкоємця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини.
У зв`язку з чим суд вважає, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,315,319,354,355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

заяву - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Заінтересована особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора (адреса: 79005 м. Львів, вул. Зелена,2, ЄДРПОУ 02899401).

Суддя:        Білоус Ю. Б.