Справа № 598/1602/25
провадження № 2/598/77/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"28" травня 2026 р.   Збаразький районний суд 
Тернопільської області у складі:
головуючого судді   Олещука Б.Т.

з участю секретаря Козак Д.Р., представника позивача Будза Т.В. та представника відповідача Беркети О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, - 

встановив:

До Збаразького районного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 06 серпня 2025 року, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач просить:
1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 6 193 (шість тисяч сто дев`яносто три) гривні 07 (сім) копійок.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 3% річних 140 (сто сорок) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, пеню в розмірі 0,47 (сорок сім) копійок, інфляційні втрати 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» сплачений товариством судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року судовий наказ у справі №598/1274/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережу України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережу України» заборгованості скасовано. ОСОБА_1 є споживачем природного газу, об`єкт споживання – житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивачем в період з лютого 2024 по липень 2025 року надано відповідачу послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах 2949,12 м3 природного газу на суму 6193,07 грн. Споживачем за вказаний період оплата заборгованості за надані оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу не проводилось, що спричинило виникнення заборгованості на загальну суму 6193,07 грн.
Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1602/25. 
20 серпня 2025 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено судове засідання (а.с.34). 
09 вересня 2025 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» адвоката Крет Ю.М. надійшло клопотання про участь її у судовому засіданні в режимі відеоконференції у даній цивільній справі (а.с.38-42).
Ухвалою Збаразького районного суду від 15 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» - Крет Юлії Михайлівни про участь її у судовому засіданні в режимі відеоконференції у даній цивільній справі (а.с.43).
До суду звернувся представник відповідача ОСОБА_1 – Беркета Олександр Миколайович із заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 23.01.2026, про відвід судді Олещука Б.Т., в якому просить відвести суддю Збаразького районного суду Тернопільської області Олещука Б.Т. від розгляду цивільної справи 598/1602/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з тих підстав, що на думку заявника суддя порушує вимогу законів і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи. 
26 січня 2026 року ухвалою Збаразького районного суду визнано відвід, заявлений представником відповідача ОСОБА_1 – Беркетою Олександром Миколайовичем, судді Збаразького районного суду Олещуку Б.Т. – необґрунтованим. Передано для розгляду іншому судді Збаразького районного суду Тернопільської області, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України, заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети Олександра Миколайовича про відвід судді Збаразького районного суду Олещука Б.Т. від розгляду цивільної справи №598/1602/25 провадження №2/598/77/2026 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
29 січня 2026 року ухвалою Збаразького районного суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети Олександра Миколайовича про відвід судді Олещука Богдана Тарасовича від розгляду цивільної справи №598/1602/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
05 лютого 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – Беркета Олександр Миколайович, у судовому засіданні, звернувся до суду із усною заявою про відвід судді Олещука Б.Т., в якій просить відвести суддю Збаразького районного суду Олещука Б.Т. від розгляду цивільної справи 598/1602/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з тих підстав, що на думку заявника суддя порушує вимогу законів і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи, зокрема на думку заявника суддя Олещук Б.Т. йому не подобається, безпідставно відкрив провадження у даній справі, не правильно розглядає справу без участі позивача, не вирішує його клопотань, надає привілеї позивачу, має інтерес у справі, отримав хабара від позивача, займається самоуправством, а також суддя Щербата Г.Р. розглянула справу про відвід неправомірно, весь Збаразький районний суд займається злочинністю, бо розглядає справи у воєнний час і порушує закон. 
05 лютого 2026 року ухвалою Збаразького районного суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети Олександра Миколайовича про відвід судді Олещука Богдана Тарасовича від розгляду даної справи. 
18 лютого 2026 року ухвалою Збаразького районного суду перейдено до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження і призначено підготовче засідання справи (а.с.128-129). 
03 березня 2026 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» адвоката Крет Ю.М. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.134-153).
05 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети О.М. на адресу суду надійшов відзив на позов про стягнення заборгованості, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.169-176).
Крім того, 05 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети О.М. надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в яких відповідач просить відмовити позивачу у збільшені позовних вимог (а.с.177). 
19 березня 2026 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» адвоката Сивулі Т.А. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить повністю задовольнити повні вимог (а.с.182-187))
07 квітня 2026 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» адвоката Крет Ю.М. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить:
1. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 8 533 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 22,35 грн пені, 612,81 грн інфляційних втрат; 158,68 грн 3 % річних. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (сплачений Товариством судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн (а.с.189-205).
22 квітня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети О.М. на адресу суду надійшли заперечення на відповідь позивача, в яких відповідач просить відмовити у задоволені позову (а.с.208-216).
12 травня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – Беркета Олександр Миколайович, у підготовчому судовому засіданні, звернувся до суду із письмовою заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 12.05.2026, про відвід судді Олещука Б.Т., в якій просить відвести суддю Збаразького районного суду Олещука Б.Т. від розгляду даної цивільної справи, з тих підстав, що на думку заявника суддя порушує вимогу законів і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи, зокрема на думку заявника суддя ОСОБА_2 безпідставно відкрив провадження у даній справі, не правильно розглядає справу, упереджено ставиться до його клопотань і заяв, порушує присягу, Конституцію України та його право на чесний і справедливий суд.
12 травня 2026 року ухвалою Збаразького районного суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети Олександра Миколайовича про відвід судді Олещука Богдана Тарасовича від розгляду даної справи. 
12 травня 2026 року завершено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.227-228).
26 травня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – Беркета Олександр Миколайович, у судовому засіданні, звернувся до суду із письмовою заявою про відвід судді Олещука Б.Т., в якій просить відвести суддю Збаразького районного суду Олещука Б.Т. від розгляду даної цивільної справи, з тих підстав, що на думку заявника суддя порушує вимогу законів і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи, зокрема на думку заявника суддя Олещук Б.Т. безпідставно відкрив провадження у даній справі, не правильно розглядає справу, упереджено ставиться до його клопотань і заяв, порушує присягу, Конституцію України та його право на чесний і справедливий суд. 
26 травня 2026 року ухвалою Збаразького районного суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – Беркети Олександра Миколайовича про відвід судді Олещука Богдана Тарасовича від розгляду даної справи. 

У судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» - адвокат Будз Т.В. позовні вимоги підтримав повністю, просив врахувати заяву про збільшення позовних вимог та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник Беркета О.М., у судовому засіданні, просив у задоволені позову відмовити повністю, пояснивши зокрема, що відповідач ніяких договорів з позивачем не укладала, майно газових мереж позивач використовує без договору, а також відсутні докази, що відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з розподілу природного газу. А тому просить у задоволені заяви про збільшення позовних та всіх позовних вимог відмовити повністю. 

Заслухавши відповідача і представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою, на ім`я ОСОБА_1 Тернопільської філії ТОВ «ГАЗМЕРЕЖІ» відкритий відповідний особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ31F36353972F. Дані обставини підтверджуються актами обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових від 21.05.2025 та від 15.11.2024, розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за послуги розподілу природного газу перед Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.107, 108, 109, 195, 196).
Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктами 1, 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Згідно пунктів 1, 2 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. 
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі – типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно пункту 4 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до Типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до Типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема, мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).
Згідно пункту 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та її представник Беркета О.М. ознайомившись з умовами заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, зробили на ній відповідні відмітки, зокрема без акцепту. Крім того, могли ознайомитись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника в мережі інтернет за адресою http://te.grmu.com.ua в розділі «Важлива інформація» та фактично відповідач використовувала, споживала природний газ. 
Відповідно до п.1.2 Типового Договору визначено, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.
Відповідно до п.1.4 розділу І Типового Договору, послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
Згідно п.2.1 розділу ІІ Типового Договору, за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України», як розподільник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та забезпечило цілодобовий доступ споживача ОСОБА_1 до газороздільної системи і розподіл належного споживачу природного газу газороздільною системою. Відповідач ОСОБА_1 , споживаючи природній газ, допустила заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з лютого 2024 по лютий 2026 у сумі 8533 грн. Дані обставини підтверджуються актами обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових від 21.05.2025 та від 15.11.2024, розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за послуги розподілу природного газу перед Тернопільською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.107, 108, 109, 195, 196). 
Судовим наказом Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 липня 2025 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення 5559,93 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (а.с.23, 193).
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року вказаний судовий наказ скасований з підстав, передбачених ч.3 ст.171 ЦПК України (а.с.24, 194).
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Відповідно до ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористалася наданими послугами ТзОВ «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України», продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та типовим договором обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.
Посилання сторони відповідача, як на підставу для відмови у позові, зокрема на те, що позивач не укладав із відповідачем договору розподілу природного газу, суд оцінює критично, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач, продовжуючи споживати природний газ, не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.
Окрім того, у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником, споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (п.5 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ).
Відповідач не подавала до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу, тому відсутні підстави вважати, що вона була не згідна з укладенням типового договору розподілу природного газу.
Відсутність заяви відповідача про від`єднання від ГРМ вказує на те, що послуги з розподілу природного газу продовжували надаватись оператором ГРМ, таким чином у відповідача існує обов`язок перед позивачем оплачувати вартість наданих послуг.
Крім того, судом встановлено, що оператором газорозподільної системи на території Тернопільської області на підставі відповідної ліцензії є ТзОВ «Газорозподільні мережі України», Тернопільська філія ТзОВ «Газорозподільні мережі України» та здійснює діяльність з розподілу природного газу на території Тернопільської області.
Відповідач є споживачем природного газу, об`єкт споживання - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який у період виникнення заборгованості був підключений до газової мережі. Споживачу присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ31F36353972F.
Обставинами, що підтверджують акцептування договору розподілу природного газу відповідачами з ТзОВ «Газорозподільні мережі України» за вказаною вище адресою є споживання природного газу, що підтверджується актами обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових від 21.05.2025 та від 15.11.2024, розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за послуги розподілу природного газу перед Тернопільською філією ТзОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.107, 108, 109, 142, 142, 195, 196). 
Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу споживача та актом контрольного огляду вузла обліку газу наявний факт споживання природного газу за адресою об`єкта споживання. Також, споживачу присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ31F36353972F.
ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в період з 01 лютого 2024 року по 28 лютого 2026 року надало відповідачу послуги з розподілу природного газу (забезпечило цілодобовий доступу до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) природного газу), а відповідач спожив надані послуги. 
Станом на 28 лютого 2026 року у відповідачки наявна заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 лютого 2024 року по 28 лютого 2026 року в сумі 8533 грн.
В свою чергу відповідач та представник відповідача не спростували наведений позивачем розрахунок наявної у відповідача заборгованості.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд, беручи до уваги те, що відповідач скористалася наданими послугами ТзОВ «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України», продовжуючи споживати природний газ, а тому позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 8533 грн; 158,68 грн - 3% річних, 22,35 грн пені та 612,81 грн інфляційних втрат.
При цьому, суд бере до уваги досліджені у судовому засіданні докази, а саме: розрахунками суми заборгованості відповідачів за послуги з розподілу природного газу перед Тернопільською філією ТзОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.195, 196), розрахунками інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені (а.с.19-22,110-123, 197-198). 

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Таким чином, суд, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом І групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 25.06.2025 (а.с.216), тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» її слід звільнити від сплати судового збору, а понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн підлягають компенсації позивачу з Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, суд бере до уваги платіжну інструкцію №5953 від 05.08.2025 про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн (а.с.8). 

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 541, 543 610, 611, 625, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст.2, 5, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», пунктами 1, 2 глави 1, пунктами 1, 4, 5, 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, п.9 ч.1 ст.5, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», типовим договором розподілу природного газу (для побутового споживача), ст.ст.4, 12, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 8533 грн (вісім тисяч п`ятсот тридцять три гривні), 3% річних у розмірі 158,68 грн (сто п`ятдесят вісім гривень шістдесят вісім копійок), пеню в розмірі 22,35 грн (двадцять дві гривні тридцять п`ять копійок) та інфляційні витрати в розмірі 612,81 грн (шістсот дванадцять гривень вісімдесят одну копійку).
Судовий збір, у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» за подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Дане рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дане повне рішення суду складено і підписано суддею 28 травня 2026 року.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережі України» в особі Тернопільської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газороздільні мережу України»: вул.Чернівецька, 54, м.Тернопіль, 46006, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 45267535.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_3 .

Суддя       Богдан Олещук