Справа № 301/900/18 
1-кп/301/101/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018070000000135 від 19.03.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше засудженого 

-вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2026 року за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, що призначено за даним вироком, менш суворого покарання, що призначено за попередніми вироками Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2022, зміненого ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2023 року по справі №301/2864/22, та Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 по справі №307/829/22, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді п`яти років та шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника обвинувачених – адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , за попередньою змовою з іншою особою, 19 березня 2018 року біля 10.20 години в службовому кабінеті тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , який розташований в адміністративному приміщенні Іршавського відділення поліції, за адресою: м. Іршава, вул. Шевченка, 17, надали пропозицію про передачу останньому грошових коштів в сумі 15 тисяч гривень в якості неправомірної вигоди за сприяння у звільненні з-під варти та перекваліфікації злочину на більш м`який, відносно свого родича, якому в рамках кримінального провадження №12017070100001036 від 09.11.2017 року було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому, 26.03.2018 близько 11.00 год. ОСОБА_3 , за попередньою змовою з іншою особою, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у службовому кабінеті тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , який розташований в адміністративному приміщенні Іршавського відділення поліції, за адресою: м. Іршава, вул. Шевченка, 17, пропонували останньому за сприяння у звільненні з-під варти та перекваліфікації злочину на більш м`який відносно свого родича, якому в рамках кримінального провадження № 12017070100001036 від 09.11.2017 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та надали ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12 тисяч гривень в якості неправомірної вигоди, однак одразу після надання неправомірної вигоди були викриті працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України за ознаками: пропозиція, надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використання наданої їй влади чи службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, в судовому засіданні визнав повністю з обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що після того як його родич (брат) був затриманий та йому обраний запобіжний захід, він дуже хвилювався за нього. В той час його односельчанин порадив піти до поліції і домовитись про те, щоб брату запобіжний захід – тримання під вартою, було замінено на більш м`який. У відділі поліції він з матір`ю був двічі. Перший раз щоб домовитись про зустріч, і другий раз щоб передати гроші. На той час дуже переживав за брата і не розумів повністю всю відповідальність. На даний час розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив суд при визначенні міри покарання взяти до уваги, що обвинувачений вину визнає, щиро кається. 
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.369 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження матеріалів по речових доказах.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.369 КК України, як пропозиція, надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використання наданої їй влади чи службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки те, що кримінальне правопорушення за ч.3 ст.369 КК України за класифікацією кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Крім цього, суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не перебуває. А також те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, що є обставинами, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені. З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 369 КК України. 

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Дана позиція суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі N 766/39/17.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 26.03.2018, тобто до постановлення попереднього вироку Тячівського районного суду Закарпатської області (справа №307/2902/21) від 26.01.2026, яким ОСОБА_3 засуджено до п`яти років шість місяців позбавлення волі. Також даним вироком вирішено питання щодо строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме - рахувати з 30.07.2022 року з дня його затримання у кримінальному провадженні №301/2864/22. Та відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення по справі №301/2179/20 з 27 серпня 2020 року по 08 грудня 2020 року та по справі №307/2902/21 з 28.07.2021 по 30.07.2021, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Крім цього, на підставі ч.1 ст.5 та ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні №307/2902/21 з 30 липня 2021 року по 27 вересня 2021 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є за необхідне призначити за правилами, передбаченими ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК (за сукупністю кримінальних правопорушень).
На підставі наведеного, керуючись ст. 70 КК України, ст. ст. 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири ) роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, що призначено за вирокомТячівського районного суду Закарпатської області (справа №307/2902/21) від 26.01.2026, менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 30.07.2022 з дня його затримання у кримінальному провадженні №301/2864/22.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення (справа №301/2179/20) з 27 серпня 2020 року по 08 грудня 2020 року (справа №307/2902/21) з 28.07.2021 по 30.07.2021, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.5 та ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення (справа №307/2902/21) з 30 липня 2021 року по 27 вересня 2021 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Іршавського
районного суду: ОСОБА_1