Справа № 161/9618/26 
Провадження № 3-в/161/56/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року         м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши заяву  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
25.05.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити суму штрафу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2026 року в справі № 161/9618/26 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 307 даного Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 304 КУпАП питання зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про розстрочку сплати штрафу не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють виконання постанови або роблять його неможливим. 
Отже, до суду не подано доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в скрутному матеріальному становищі, яке б унеможливлювало сплату штрафу, на що посилається останній.
Згідно ст. 298 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про відстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 33 Закону України Про виконавче провадження , ст.ст. 298, 301, 304, 305, КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви  ОСОБА_1  про розстрочку сплати штрафу - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду      Пахолюк А.М.