Справа № 127/15347/26
Провадження № 2-о/127/257/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Сичука М.М.,
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Вінниці, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоушицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Новоушицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме що договір дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,41 га, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Осокіною А.П. 25 травня 2001 року за реєстровим № 1317, фактично є договором дарування зазначеного нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 622, виданий Новоушицькою селищною радою Хмельницької області на ім`я ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично стосується земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що 25 травня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування серії АЕА № 301511, посвідчений приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Осокіною А.П. за реєстровим № 1317, відповідно до якого ОСОБА_3 набув у власність житловий будинок із надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,41 га, розташовані в селі Каскада Новоушицького району Хмельницької області.
На підставі зазначеного договору дарування 05 червня 2001 року Новоушицькою селищною радою Хмельницької області на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 622. У вказаному державному акті зазначено, що земельна ділянка розташована на території Новоушицької селищної ради, АДРЕСА_1 . Відповідно до плану земельної ділянки її загальна площа становила 0,41 га та складалася із двох частин площею 1215,60 кв.м та 2948,29 кв.м.
Заявник зазначає, що у подальшому при формуванні земельних ділянок та присвоєнні кадастрових номерів із земельної ділянки площею 2948,29 кв.м було сформовано дві окремі земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0511 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0448 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0513 для ведення особистого селянського господарства.
При цьому заявник вказує, що під час посвідчення договору дарування приватним нотаріусом була допущена технічна помилка у зазначенні адреси нерухомого майна, а саме замість правильного місця розташування житлового будинку та земельної ділянки — « АДРЕСА_1 » — у договорі дарування та в подальшому у Державному акті було зазначено адресу « АДРЕСА_1 ».
Як зазначає заявник, ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим після його смерті відкрилася спадщина.
З метою оформлення спадкових прав заявник звернулася до нотаріуса. 14 травня 2025 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки площею 0,0448 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0513 для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю.
Разом із тим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 червня 2025 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із прибудовою та господарськими будівлями, а також на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0511, оскільки адреса об`єкта нерухомого майна, зазначена у правовстановлюючих документах, не відповідає фактичній адресі його розташування.
Заявник зазначає, що відповідно до відповіді КП «Новоушицьке БТІ» від 21 квітня 2025 року № 97 згідно з архівними матеріалами станом на 01 січня 2013 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_3 саме на підставі договору дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року, який зареєстровано Новоушицьким бюро технічної інвентаризації 29 травня 2001 року.
Крім того, заявник посилається на виписку з погосподарської книги № 7 від 20 березня 2026 року № 4198885, відповідно до якої домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , обліковувалося за ОСОБА_3 .
На думку заявника, наведені документи підтверджують, що розбіжність у зазначенні адреси нерухомого майна має виключно технічний характер та виникла внаслідок допущеної помилки при оформленні договору дарування, яка в подальшому була відтворена і в Державному акті на право приватної власності на землю.
Заявник також зазначає, що усунути зазначені розбіжності у позасудовому порядку неможливо, оскільки вона не була стороною договору дарування, приватний нотаріус, який посвідчував договір, припинив нотаріальну діяльність, а обидві сторони договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли.
На думку заявника, встановлення зазначених юридичних фактів є необхідним для реалізації її спадкових прав, оформлення права власності на житловий будинок та земельну ділянку і усунення перешкод у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 26.05.2026 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та відкрито провадження у справі.
Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Новоушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 25 травня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування серії АЕА № 301511, посвідчений приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Осокіною А.П. та зареєстрований у реєстрі за № 1317, відповідно до якого ОСОБА_3 набув у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,41 га.
На підставі зазначеного договору 05 червня 2001 року Новоушицькою селищною радою Хмельницької області на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 622.
Із матеріалів справи вбачається, що у договорі дарування та у виданому на його підставі Державному акті місцезнаходження житлового будинку і земельної ділянки зазначено як: « АДРЕСА_1 ».
Разом з тим, відповідно до відповіді КП «Новоушицьке БТІ» від 21 квітня 2025 року № 97 встановлено, що згідно з архівними матеріалами станом на 01 січня 2013 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за ОСОБА_3 саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року, який був зареєстрований Новоушицьким бюро технічної інвентаризації 29 травня 2001 року за реєстровим № 2-141.
Крім того, із виписки з погосподарської книги № 7 від 20 березня 2026 року № 4198885 вбачається, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується за ОСОБА_3 .
Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно.
Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2025 року, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька щодо земельної ділянки площею 0,0448 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0513.
Разом із тим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 червня 2025 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 6823385500:01:002:0511 у зв`язку з невідповідністю адреси нерухомого майна, зазначеної у правовстановлюючих документах, фактичній адресі його розташування.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що розбіжності між адресою, зазначеною у договорі дарування та Державному акті («вулиця Дорошенка»), і фактичною адресою розташування нерухомого майна («провулок Дорошенка») виникли внаслідок технічної помилки при оформленні правовстановлюючих документів та не свідчать про існування іншого об`єкта нерухомого майна чи виникнення спору щодо належності права власності.
Суд бере до уваги, що КП «Новоушицьке БТІ» підтвердило реєстрацію права власності саме за ОСОБА_3 щодо будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , із посиланням на той самий договір дарування, який містить спірне зазначення адреси. Отже, ідентичність правовстановлюючого документа та об`єкта нерухомості підтверджується належними письмовими доказами.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого суд підтверджує наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів лише за умови, що такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує відповідний факт, а встановлення такого факту не пов`язане з вирішенням спору про право.
Згідно з пунктом 12 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України суд, розглядаючи справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, повинен перевірити, чи подано належні докази того, що відповідний документ належить саме тій особі, яка звернулася до суду, а також чи відсутня можливість внесення відповідних виправлень органом або особою, які видали такий документ.
Судом встановлено, що заявник не є стороною договору дарування, нотаріус, який посвідчував договір, припинив нотаріальну діяльність, а сторони договору дарування померли, що фактично унеможливлює усунення виявленої технічної помилки у позасудовому порядку.
При цьому заінтересована особа заперечень проти задоволення заяви не подала, обставини, викладені заявником, не спростувала, а будь-яких доказів існування спору щодо права власності на спірне майно матеріали справи не містять.
Суд вважає доведеним, що зазначення у договорі дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року та у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669 адреси « АДРЕСА_1 » замість правильної адреси « АДРЕСА_1 » є технічною помилкою, яка виникла при оформленні правовстановлюючих документів та не змінює їх змісту, не впливає на обсяг набутого права власності і не свідчить про існування іншого об`єкта нерухомого майна.
Встановлення зазначених юридичних фактів має для заявника істотне правове значення, оскільки дасть їй можливість реалізувати свої спадкові права, оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку, усунути перешкоди у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину та здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
Суд також враховує, що заявлені вимоги фактично обумовлені наявністю технічної помилки у зазначенні адреси об`єкта нерухомого майна у договорі дарування від 25 травня 2001 року та виданому на його підставі Державному акті на право приватної власності на землю.
Разом із тим, предметом судового розгляду у даній справі не є внесення змін до договору дарування чи Державного акта, виправлення їх змісту або встановлення правильної адреси об`єкта нерухомого майна.
У порядку окремого провадження суд не наділений повноваженнями змінювати зміст правовстановлюючих документів або виправляти технічні помилки, допущені під час їх оформлення. Завданням суду є встановлення юридичного факту, який має значення для реалізації прав особи, якщо такий факт підтверджується належними та допустимими доказами і його неможливо встановити в інший спосіб.
Як убачається із матеріалів справи, договір дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669 є тими самими правовстановлюючими документами, на підставі яких ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що фактично розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Наявні у справі письмові докази, а саме відповідь КП «Новоушицьке БТІ», виписка з погосподарської книги, Державний акт, договір дарування, матеріали спадкової справи та постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у своїй сукупності підтверджують, що розбіжність у зазначенні адреси виникла виключно внаслідок технічної помилки при оформленні правовстановлюючих документів та не свідчить про існування іншого об`єкта нерухомого майна.
Таким чином, суд приходить до висновку, що юридичне значення у даній справі має не факт зміни адреси об`єкта нерухомості, а факт того, що договір дарування серії АЕА № 301511 від 25 травня 2001 року та виданий на його підставі Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669 стосуються саме житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на помилкове зазначення у цих документах адреси як « АДРЕСА_1 ».
Саме встановлення цього юридичного факту усуває перешкоди для оформлення спадкових прав заявника та відповідає меті окремого провадження, визначеній статтею 293 ЦПК України.
Оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження заявлених вимог, а тому заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 10, 76-82, 89, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоушицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт, що договір дарування серії АЕА № 301511, посвідчений 25 травня 2001 року приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Осокіною Аллою Петрівною, зареєстрований у реєстрі за № 1317, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,41 га, у якому місцезнаходження нерухомого майна зазначено як: « АДРЕСА_1 », стосується житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, які фактично розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 034669, виданий 05 червня 2001 року Новоушицькою селищною радою Хмельницької області на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 622, у якому місцезнаходження земельної ділянки зазначено як: « АДРЕСА_1 », стосується земельної ділянки, яка фактично розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа Новоушицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04407388, адреса: 32600, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, селище Нова Ушиця, вул. Подільська, буд. 12.
Повний текст рішення суду складено 06.07.2026 року .

Суддя: