Справа № 930/2823/25
Провадження №2/930/344/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року  м.Немирів 

Немирівський районий суд Вінницької області в складі головуючої судді Богоніс Н.Я.,
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,-
В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2025 року в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про народження її батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дівоче прізвище якої, згідно свідоцтва про народження « ОСОБА_9 », і батьками її матері є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 . 01 липня 2017року її мати ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_12 і взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_13 ». Повідомляє, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся по лінії матері, ОСОБА_11 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_14 .
Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входять 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 1,6961га, що розташована на території Бугаківської сільської ради кадастровий номер 0523080700:01:001:0434, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивачка суду повідомила, що спадкоємцями першої черги, згідно закону є доньки спадкодавці, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , інших спадкоємців немає. Повідомляє, що на день смерті ОСОБА_14 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою були зареєстровані: ОСОБА_15 , , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 .
Її сестра ОСОБА_5 подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини, а відповідач у справі, її сестра ОСОБА_4 на момент смерті матері хоч і була зареєстрована з нею за однією адресою , але фактично там не проживала, не претендує на спадкове майно після смерті матері, але заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала але і не подала заяви про відмову від неї.
Оскільки у позивачки виникла необхідність оформити свої права на спадкове майно, тому вона змушена звернутися до суду для встановлення факту не проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.
Ухвалою від 02.12.2025 відкрито провадження та призначено справу за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою від 10.02.2026 закрито підготовче провадження по справі і призначено до розгляду справи по суті.
Позивач та представник позивача - адвокат Примакова В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_17 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що в день смерті матері поруч із нею перебували вона та її сестра ОСОБА_18 . Їхня сестра ОСОБА_19 близько чотирьох років тому виїхала до Чехії, де вийшла заміж та народила дитину. Відтоді в Україну приїжджала дуже рідко. За останні чотири роки вона приїжджала лише один раз на кілька днів, приблизно за три тижні до смерті матері. На похорон матері ОСОБА_19 не приїхала. Також повідомила суду, що особисто чула від ОСОБА_19 , що вона не претендує на спадкове майно.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що знає сім`ю ОСОБА_21 та час від часу відвідувала її для спілкування, орієнтовно двічі на рік, а загалом за останні чотири роки - близько восьми разів. Свідок повідомила, що знайома з дітьми ОСОБА_21 . За її словами, після початку пандемії COVID-19 дочка ОСОБА_22 виїхала з України та проживає за кордоном, періодично приїжджаючи на кілька днів. Після початку повномасштабної війни ОСОБА_19 приїжджала до матері лише один раз - на кілька днів, коли та захворіла. Також свідок повідомила, що востаннє ОСОБА_19 приїжджала в Україну у грудні 2024 року. Ця обставина відома їй, оскільки безпосередньо спілкувалася з нею в грудні 2024 року. Під час цієї розмови ОСОБА_19 розповіла, що проживає у Чехії, вийшла заміж за громадянина Чехії та народила дитину. Коли ОСОБА_14 померла, ОСОБА_19 не приїхала ні на похорон матері, ні після нього.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що перебувала із сім`єю ОСОБА_21 у сусідських відносинах. За її словами, на момент смерті ОСОБА_21 разом із нею проживала дочка ОСОБА_18 . Ще дві дочки - ОСОБА_24 та ОСОБА_25 - проживають окремо в Україні, а ОСОБА_19 та ОСОБА_26 проживають за кордоном. Ця інформація стала їй відома зі слів ОСОБА_25 та ОСОБА_18 , які часто відвідували магазин, де вона працює продавцем. Свідок повідомила суду, що була присутня на похороні ОСОБА_21 та підтвердила, що дочка ОСОБА_19 на похорон матері не приїжджала. За словами свідка, ОСОБА_19 лише один раз приїжджала до матері на кілька днів, коли та хворіла. Тоді ОСОБА_19 заходила до магазину та особисто розповіла їй, що проживає у Чехії. У день похорону вона перебувала в будинку ОСОБА_21 та підтвердила, що ОСОБА_19 там не було.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням з точки зору їх належності, допустимості, достовірністю кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2025, у зв`язку з чим відкрилась спадщина згідно вимог ст. 1220 ЦК України.
Відповідно до довідки № 678 від 23.11.2017, виданої виконкомом Чуківської сільської ради ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила п`ятеро дітей:
-дочку ОСОБА_27 , 1987 року народження, 
-дочку ОСОБА_28 , 1991 року народження, 
-дочку ОСОБА_29 , 1994 року народження, 
-дочку ОСОБА_30 , 2001 року народження, 
-дочку ОСОБА_1 , 2006 року народження. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.09.2006.
Відповідно до витягу із реєстру Немирівської територіальної громади від 23.10.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки № 20-79 від 30.10.2025, виданої Чуківським старостинським округом Немирівської міської ради, на день смерті ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в одному будинку з нею були зареєстровані слідуючі особи:
-дочка ОСОБА_5 , 
-дочка ОСОБА_4 , 
-дочка ОСОБА_1 .
Із копії спадкової справи № 37/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_14 шляхом подання нотаріусу 29.04.2025 заяви про прийняття спадщини. Інший спадкоємець дочка ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилася, про що подала нотаріусу заяву від 27.04.2025, засвідчену нотаріусом у провінції Альберта, Канада.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 03.06.2023, зареєстрованого в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу міського відділу запису актів громадянського стану Магістрату міста Ліберець Чеської Республіки, ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 03.06.2023 року, прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_33 . 
Відповідно до акту обстеження факту не проживання особи на території Чуківського старостинського округу Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області від 08.10.2025 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не проживає з травня 2022 року.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 виїхала з України в 2022 році та на момент смерті ОСОБА_14 разом із нею не проживала.
Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство.
Нормою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Аналогічні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).
До того ж, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
За положеннями частини першої статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Так, норма статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Разом з тим, право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Так, у постанові Верховний Суд від 21 жовтня2020року у справі № 569/15147/17 зазначив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Судом із матеріалів справи встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями після смерті ОСОБА_14 і всі вони були зареєстровані на день смерті з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, наданими у справі доказами, доведено, що фактичне місце проживання ОСОБА_4 було іншим, останні роки вона не проживала з матір`ю ОСОБА_14 за зазначеною вище адресою, а фактично проживала за іншою адресою.
Наведені вище обставини підтверджено позивачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , свідками допитами у судовому засіданні та актом обстеження факту не проживання особи на території Чуківського старостинського округу Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області від 08.10.2025.
У судовому засіданні із достовірністю встановлено, лише позивач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Водночас, відповідач не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, тому наявні підстави для встановлення факту непроживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини, оскільки вона, хоч і була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем на момент смерті останнього, однак фактично там не проживала.
Враховуючи викладене та відсутність доказів, які б спростовували ці обставини, а також неможливість позивачем в позасудовому порядку оформити права на спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту не проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині визнання ОСОБА_4 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне.
Цивільне законодавство не передбачає самостійного способу захисту у вигляді «визнання особи такою, що не прийняла спадщину». Наслідки неприйняття спадщини настають безпосередньо із закону після спливу шестимісячного строку та оцінюються нотаріусом або судом при вирішенні спору про право на спадщину.
Відтак відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання відповідачки такою, що не прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_14 .
Оскільки позивач та її представник просили не стягувати судові витрати з відповідачки, тому судові витрати підлягають залишенню за позивачем.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 1216, 1221, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не проживала із спадкодавцем ОСОБА_14 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
3. В решті позовних вимог відмовити.
4. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Представник позивача: адвокат Примакова Валентина Валентинівна, адреса місця праці: Вінницька область, м. Немирів, вул. Соборна,23.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомо).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення виготовлено 19.06.2026.
Суддя Наталія БОГОНІС