ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 р.	Справа № 520/15858/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
представників сторін: позивача - Сільченка С.О., відповідача - Гуди К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Повного товариства «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ», і КОМПАНІЯ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 19.02.26 року по справі № 520/15858/23
за позовом Повного товариства «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ», і КОМПАНІЯ» 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Повне товариство «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "Компанія "Менеджмент Консалтинг" і Компанія" (далі по тексту - ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС в Харківській області, відповідач, контролюючий орган), в якому просило суд:
- податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року №00151970703 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 887 332,50 грн. (у тому числі - за основним платежем 1 509 866,00 грн., за штрафними санкціями - 377 466,50 грн.) визнати протиправним та скасувати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в Акті перевірки не відповідають існуючим фактам, суперечать законодавству з питань бухгалтерського обліку та оподаткування, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року № 00151970703 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 887 332,50 грн (у тому числі - за основним платежем 1 509 866,00 грн, за штрафними санкціями - 377 466,50 грн) (далі - ППР) прийнято неправомірно, а дії посадових осіб виходять за межі компетенції, встановленої законом, тому таке податкове повідомлення-рішення має бути скасовано.
Наполягав, що правомірність відображення позивачем у складі витрат на збут (б/рах.93) витрат за використання товарного знаку «Ломбардика» за ліцензійними договорами від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 1/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21, від 31.12.2021 № 1/22 підтверджується у повному обсязі первинними документами, такими як акти надання послуг за ліцензійним договором на використання знака для товарів та послуг, банківськими виписками, касовими документами, які відображені у бухгалтерському обліку згідно із нормами НП(С)БУ № 16 «Витрати» та Інструкції про використання плану бухгалтерських рахунків № 291 від 30.11.1999 (далі - Інструкція № 291).
Крім того, зауважив, що ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» є платником податку, у якого річний дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, що в свою чергу, надає позивачу можливість визначати об`єкт оподаткування податком на прибуток без коригування фінансового результату до оподаткування на будь-які різниці, окрім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктами 140.4.8 та 140.5.16 статті 140 ПК України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі №520/15858/23 адміністративний позов Повного товариства "Ломбард "Вента.Л", ТОВ "Компанія "Менеджмент Консалтинг" і Компанія" (вул. Сумська, буд. 78, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 23452992) до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 07.06.2023 №00151970703.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь Повного товариства "Ломбард "Вента.Л", ТОВ "Компанія "Менеджмент Консалтинг" і Компанія" (вул. Сумська, буд. 78, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 23452992) судовий збір у розмірі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 по справі №520/15858/23 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі №520/15858/23 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 14.11.2025 по справі № 520/15858/23 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 520/15858/23 скасовано.
Справу № 520/15858/23 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Задовольняючи частково касаційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області та направляючи справу № 520/15858/23 на новий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що судами попередніх інстанцій було допущено формальний підхід до вирішення спору та порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд касаційної інстанції наголосив, що суди повинні не лише встановити, з яких підстав здійснені висновки в акті перевірки, але й встановити обставини справи та дослідити операції позивача в контексті наявності економічних причин чи ділової мети під час здійснення господарської діяльності. 
Так, оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише у такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
За висновком колегії суддів Верховного Суду, суди не дослідили належним чином доводи контролюючого органу стосовно того, що з актів наданих послуг за ліцензійними договорами вбачається, що дохід позивача за період використання в своїй господарській діяльності Товарного знаку з роками зменшується, а по деяким рокам взагалі був збитковим, що може свідчити про намагання в такий спосіб позивача зменшити об`єм оподаткування податку на прибуток.
Також, поза оцінкою судів залишились встановлені перевіркою обставини щодо юридичної залежності/пов`язаності позивача з фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 , з яким ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» укладено ліцензійні договори на використання товарного знаку для товарів і послуг. Зокрема, відповідач стверджував, що громадянин України ОСОБА_1 є пов`язаною особою: володіє 60% часткою є засновником - ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ».
Колегія суддів Верховного Суду погодилась з доводами відповідача про те, що судами не враховано, що в актах наданих послуг за ліцензійними договорами зазначено лише назву послуги та розмір плати за використання товарного знаку, проте, не досліджено економічну доцільність його використання для позивача. Зокрема, відсутнє обґрунтування розміру плати за користування товарним знаком; пояснення причин вибору саме цього знаку для використання, формування позитивних асоціацій у споживачів; не наведено аналізу ринкової кон`юнктури або доказів того, що використання саме цього товарного знаку виділяє ломбард серед інших учасників ринку. Тобто, вказані акти не розкривають зміст та обсяг наданої послуги (містять лише загальну її назву), не дають змоги підтвердити, що використання товарного знаку здійснювалась саме в напрямку господарської діяльності ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ«МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ».
А відтак, Верховним Судом наголошено на необхідності судам дослідити акти наданих послуг за ліцензійними договорами, встановити їх зміст, використані інформаційні матеріали, спектр наданих послуг (які дії включали в себе послуги), а також встановити/розкрити економічну доцільність для позивача використання цього знаку, з урахуванням того, що власник товарного знаку ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником позивача.
Відповідно до частини 5 статті 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/15858/23 в задоволенні адміністративного позову Повного товариства "Ломбард "Вента.Л", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Менеджмент Консалтинг", і Компанія" (вул. Польова, буд. 6, кв. 24, м. Харків, 61068, код ЄДРПОУ23452992) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 у справі № 520/15858/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування.
Вважав, що суд першої інстанції безпідставно погодився з доводами відповідача, що надані до перевірки акти до Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 містять лише загальний перелік послуг і загальні умови їх виконання, проте не містять мету, об`єктивну потребу та не розкривають економічну доцільність використання саме цього товарного знаку, адже відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, або незвичності здійснених операцій, або інших обставин, які б свідчили б про непов`язаність оспорюваних операцій із господарською діяльністю позивача. Крім того, судом першої інстанції протягом розгляду справи не було встановлено фактів невчинення цих господарських операцій позивачем та не доведено факту не використання торгового знаку згідно із умовами Ліцензійних договорів.
З посиланням на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 27.07.2023 у справі № 813/5495/15, від 18.07.2024 у справі № 320/6197/22, вказував, що єдиною законодавчо визначеною підставою для формування суб`єктом господарювання витрат господарської діяльності є їх фактичне понесення, що призводить до зменшення власного капіталу такого суб`єкта господарювання, при цьому витрати мають бути підтверджені первинними документами.
Проінформував, що загальне зниження доходу ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» відбувалося не внаслідок використання торгового знаку, а через застосування державою особливих правових режимів, а саме - карантину протягом пандемії COVID 19 (з 11.03.2020) та військового стану в Україні (з 24.02.2022), що значно вплинуло на загальний фінансовий стан позивача та стало причиною зупинення його діяльності. У свою чергу, відповідач свідомо замовчує, а суд першої інстанції - не усвідомив, що відсутність клієнтів ломбарду, які фізично мають відвідувати його офіси та користуватися його послугами є основною причиною зменшення доходу від господарської діяльності ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л».
На переконання апелянта, висновок суду першої інстанції про відсутність в Актах надання послуг за ліцензійними договорами розгорнутого змісту та обсягу наданої послуги з використання товарного знаку для товарів і послуг не має належного правового обґрунтування і є неправомірним, оскільки чинним законодавством не встановлено жодних типових або спеціалізованих форм актів виконаних робіт (наданих послуг) стосовно господарських операцій з надання ліцензії на використання знаку для товарів та послуг. Тому позивач має право використовувати і самостійно визначати форму акту виконаних робіт (послуг), яка має містити обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-ХIV) та пунктом 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88).
Що стосується деталізації господарських операцій в актах наданих послуг, вважає, що вона має бути такою, щоб забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, пов`язаних з нею. При цьому ступінь деталізації та обсягу операції визначають сторони договору, що беруть участь у здійсненні господарської операції.
У свою чергу, позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції надавались докази фактичного використання товарного знаку «ЛОМБАРДИКА», зображення якого було розміщене у вигляді реклами на зовнішніх носіях інформації: біл-бордах, плакатах, штендерах, вивісках, лайтбоксах, флайєрах, календарях. Також товарний знак «ЛОМБАРДИКА» використовувався згідно із розробленою Типовою комплектацією для оснащення відділень ломбарду рекламно інформаційними носіями для впізнаваності відділень Ломбарду (11 відділень). Крім того, товарний знак «ЛОМБАРДИКА» використовувався на розробленому підприємством сайті Iombardika.com - інтернет-ресурсі, на якому містилися всі дані про діяльність ломбарду, керівництво, місцезнаходження відділень, заслуги, здобутки ломбарду. Таким чином, враховуючи наведені факти використання товарного знаку «ЛОМБАРДИКА», положення чинного законодавства, а також первинні бухгалтерські документи, складені відповідно до приписів П(С)БО № 16 «Витрати» та Інструкції № 291, наполягав на правомірності відображення ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» господарських операцій з використання товарного знаку за Ліцензійними договорами у бухгалтерському обліку відповідних періодів у складі витрат на збут у сумах роялті, сплачених за використання товарного знаку для товарів і послуг, та відображення таких витрат у фінансовій звітності (рядок 2150 Звіту про фінансові результати) за періоди 2017 - 2022 років. 
Додатково зауважив, що позивач як податковий агент, при виплаті доходу (роялті) за використання товарного знаку для товарів і послуг за Ліцензійними договорами утримав із доходу Ліцензіара ОСОБА_1 та перерахував до бюджету всі необхідні податки та збори за періоди 2017 - 2022 роки.
Вважав, що суд першої інстанції безпідставно погодився із думкою відповідача щодо неправомірності та недоцільності укладення Ліцензійних договорів із громадянином України фізичною особою, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є кінцевим бенефіціарним власником позивача, адже ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» та його контрагент, користуючись принципом свободи договору, самостійно визначили зміст договірних відносин щодо порядку використання торгової марки (знаку), включаючи чинники, що мають вплив на ціноутворення. 
До того ж, згідно з пунктом 8 статті 16 Закону України від 15.12.1993 № 3689-XII «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон № 3689-XII) власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки (знаку) на підставі ліцензійного договору. 
Серед іншого, повідомив, що суд першої інстанції під час прийняття рішення неправомірно застосував норми ПК України, які втратили чинність на момент вчинення відповідних господарських операцій і не мають до них відношення. Зокрема, застосував приписи підпункту 135.4.1 пункту 135.1 статті 135, та підпункту 153.2.1 пункту 153.2 статті 153 ПК України, як доказ заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток позивача внаслідок виконання Ліцензійних договорів із громадянином України, кінцевим бенефіціарним власником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які втратили свою чинність 01.01.2015.
Тож, у порушення норм матеріального права суд першої інстанції застосував нечинні норми податкового законодавства, які регулювали оподаткування операцій із пов`язаними особами до 31.12.2014, і які не мають ніякого відношення до оспорюваних операцій, здійснених протягом 2017 - 2022 років.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
З огляду на те, що ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» в порушення пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 2 статті 9 Закону № 996-ХІV, пункту 2.4 Положення № 88, до витрат на збут включило витрати з використання товарного знаку, не підтверджені первинними документами всього у сумі 9 308 000 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 1 500 000 грн, за 2018 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2019 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2020 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2021 рік в сумі 1 800 000 грн, та за 2022 рік в сумі 608 000 грн, що відповідно призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 1 509 866 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 270 000 грн, за 2018 рік в сумі 324 000 грн, за 2019 рік в сумі 324 000 грн, за 2020 рік в сумі 324 000 грн, та за 2021 рік в сумі 267 866 грн, контролюючий орган правомірно та обґрунтовано прийняв податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року № 00151970703 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 887 332,50 грн (у тому числі - за основним платежем 1 509 866,00 грн, за штрафними санкціями - 377 466,50 грн).
Вважав, що вина підтверджується тим, що ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» мало можливість дотриматися норм чинного законодавства, шляхом не віднесення до витрат на збут витрат з використання товарного знаку для товарів і послуг не підтверджених первинними документами, однак не вжило достатніх заходів для цього через те, що воно діяло нерозумно, недобросовісно та без належної обачності з метою зменшення показників рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності».
Вказував, що зазначення у Акті від 03.05.2023 № 11959/20-40-07-03-06/23452992 іншого суб`єкта господарювання є виключно технічною помилкою, яка ніяким чином не призвела до викривлення висновків акту перевірки.
Стверджував, що надані до перевірки договори на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 №1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 містять лише загальний перелік послуг і загальні умови їх виконання, проте, в них не вказано мету, об`єктивну потребу, економічну доцільність використання саме цього товарного знаку.
Крім того, в усіх наданих до перевірки актах наданих послуг за ліцензійними договорами від № 1/17, від 28.12.2018 № 1/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 є лише назва послуги та розмір плати за використання товарного знаку та жодним чином не розкривається економічна доцільність для позивача використання цього знаку, а саме обґрунтування: розміру плати за використання торгового знаку; використання саме цього товарного знаку, як такого, що виділяє послугу/послуги серед конкурентів; використання саме цього товарного знаку, як такого, що викликає позитивні асоціації у споживачів і впливає на їх перевагу; використання саме цього товарного знаку, як такого, що приводить до збільшення об`ємів продажу послуг, динаміки продажу послуг, аналіз кон`юнктури ринку, та вплив використання саме цього товарного знаку, як такого, що дає змогу виділитися ломбарду серед інших гравців ринку. 
Разом з цим, відсутність в актах наданих послуг на використання товарного знаку для товарів і послуг вказаних відомостей не дає змоги підтвердити, шо використання товарного знаку здійснювалась саме в напрямку господарської діяльності ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ«МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ». За таких обставин у зіставних умовах ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» не було б готове придбати такі роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, у непов`язаних осіб. 
Також, ГУ ДПС посилається на те, що громадянин ОСОБА_1 є тією фізичною особою, під спільним контролем якої фактично знаходиться господарська діяльність ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) та одночасно ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 38631942), яка і є одним з власників/засновників - ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) з часткою володіння - 12 400 грн - 99.2% (тип бенефіціарного володіння - кінцевий бенефіціарний власник (контролер)). Директором з правом підпису ПТ «Ломбард «Вентал.Л» - є ОСОБА_2 . В свою чергу, власниками та кінцевими бенефіціарами ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 38631942), яка є одним з засновником ПТ «Ломбард «Вентал.Л» - є фізична особа - ОСОБА_1 з часткою 6 000 грн - 60% (тип бенефіціарного володіння - кінцевий бенефіціарний власник (контролер)) та ОСОБА_3 з часткою - 4 000 грн - 40% (тип бенефіціарного володіння - кінцевий бенефіціарний власник (контролер)). Директором та керівником з правом підпису ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» є - ОСОБА_4 , яка одночасно є головним бухгалтером ПТ «Ломбард «Вентал.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) - (наказ про призначення на посаду від 26.07.2017 № А-14-17, за період діяльності з 27.07.2017 по 01.11.2022, наказ від 01.11.2022 № А-14-22 про звільнення з посади у зв`язку з припиненням діяльності підприємства). Другим засновником ПТ «Ломбард «Вентал.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) є - ТОВ КОМПАНІЯ "ДАНІС" (код ЄДРПОУ -23465121) , з часткою - 100 грн - 0,8%, де в свою чергу власниками та кінцевими бенефіціарами є : ОСОБА_3 - розмір внеску до статутного фонду: 560 000,00 грн - 28,00% (тип бенефіціарного володіння кінцевий бенефіціарний власник (контролер)) та ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду: 1 440 000,00 грн - 72,00% (тип бенефіціарного володіння - кінцевий бенефіціарний власник(контролер)). Директором з правом підпису є - ОСОБА_5 . 
Таким чином фінансові відносини між ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 38631942) та фізичною особою - ОСОБА_1 є контрольно-підпорядкованими відносинами, які можуть впливати на умови та економічні результати діяльності товариств та свідчить про фактичну залежність між позивачем та фізичною особою - бенефіціаром цього самого товариства. 
Зважаючи на вищевикладене, ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) та фізична особа - ОСОБА_1 є відповідно пов`язаними особами, бо ОСОБА_1 через юридичні особи: ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 38631942) та ТОВ КОМПАНІЯ "ДАНІС" (код ЄДРПОУ -23465121), де він є кінцевий бенефіціарним власником та засновником, має прямий вирішальний вплив та контроль на ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) і відповідно має змогу впливати на рішення ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992), у тому числі і з фінансових питань на свою користь, що і було відображено в акті перевірки ПТ «Ломбард «Вентал.Л».
Крім того, на думку відповідача, вартим уваги є той факт, що ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» є єдиним покупцем послуг з використання товарного знаку, зареєстрованим за пов`язаною фізичною особою - ОСОБА_1 . Вважає, що товариство - ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» могло самостійно оформити та зареєструвати необхідний Товарний знак, та використовувати його в подальшому в своїй діяльності, без участі посередника і зайвих витрат на цю послугу, які складають згідно з фінзвітністю 30% усіх витрат підприємства. 
Також, за змістом фінзвітності в розрізі по рокам, з 2017 по 2023 рік дохід позивача за період використання в свої господарчій діяльності Товарного знаку з роками зменшувався, а по деяким рокам взагалі був збитковий , а саме, прибуток за 2017 рік - 935 000 грн, за 2018 рік - 396 000 грн, за 2019 рік - 138 000 грн, за 2020 рік - 4 000 грн, а з 2021 року позивач отримав збитки - 312 000 грн, які у 2022 році становили 2 129 000 грн, а у 2023 році - 11 000 грн. Вищезазначені факти свідчать про намагання позивача в такий спосіб у зв`язці з контрагентом - власником, максимально зменшити об`єкт оподаткування податок на прибуток та виведення в подальшому коштів з рахунків юридичної особи на користь зацікавленої фізичної особи - бенефіціара. Також, ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» та його засновник ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» реєструють податкові накладні та фінзвітність з однієї ІР-адреси, і вочевидь знаходяться під контролем однієї особи, а саме : 77.122.76.118, 195.114.146.98, 185.169.17.21. Ці факти свідчить про те, що ця схема про надання товарного знаку була створена з єдиною цілю, а саме подальшого зменшення позивачем об`єкта оподаткування податком на прибуток та виведення коштів з рахунків юридичної особи на користь фізичної особи.
Представником позивача надано додаткові пояснення від 14.04.2026, в яких зазначено, що протягом усього розгляду справи № 520/15858/23 відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, або незвичності здійснених операцій, або інших обставин, які б свідчили б про непов`язаність оспорюваних операцій із господарською діяльністю ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л».
У свою чергу, Закон № 996-XIV та національні стандарти бухгалтерського обліку не вимагають від підприємства у первинних документах визначати розумну економічну причину (ділову мету), економічну доцільність задля відображення в бухгалтерському обліку фактично здійснених господарських операцій, у тому числі із нарахування роялті.
Просив врахувати, що у Акті перевірки контролюючий орган взагалі не вказував про відсутність у позивача Актів наданих послуг за ліцензійними договорами або про відсутність в них обов`язкових реквізитів. Не було висловлено і зауважень відносно методики бухгалтерського обліку роялті та формування складу витрат на збут.
Звернув увагу, що відповідач не наводить жодної норми податкового законодавства, яка б встановлювала, що відносини між пов`язаною особою Ліцензіаром (фізичною особою-резидентом України) та Ліцензіатом-платником податку на прибуток, мають будь-які особливості або спеціальні правила відносно вирахування об`єкту оподаткування податком на прибуток. До того ж, розділом III «Податок на прибуток» ПК України не передбачено ніяких податкових різниць при визначенні витрат із нарахування плати за використання товарного знаку (роялті) за договорами між резидентами України. Відповідно, фінансовий результат до оподаткування за переліченими операціями не коригується на різниці, а зараховується у повному обсязі для цілей визначення оподаткованого прибутку. 
Також, позивач є платником податку, у якого річний дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, що відповідно до підпункту 134..1.1 статті 134 ПК України дозволяє йому визначати об`єкт оподаткування податком на прибуток без коригування фінансового результату до оподаткування на будь-які різниці, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 та підпунктом 140.5.16 статті 140 ПК України.
Контролюючий орган також надав до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення від 04.05.2026, в яких зазначив, що відповідно до Державного реєстру України свідоцтв на торговельні марки, термін закінчення дії товарної марки «Ломбардика», за номером свідоцтва № НОМЕР_2 - 25.06.2022, яка не була подовжена власником ОСОБА_1 . Однак, згідно з Ліцензійним договором та додатком до нього на використання товарного знаку для товарів і послуг, вказаний товарний знак використовувався позивачем вже після скасування терміну дії свідоцтва на товарний знак № 171208. 
Всі акти були підписані від ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (Ліцензіат) - Повіткиной Г. І., а від фізособи (Ліцензіара) - ОСОБА_1 , вже після скасування терміну дії свідоцтва на товарний знак № НОМЕР_2 . Цей факт також свідчить про формальні дії контрагентів, які є пов`язаними особами у розумінні статті 14.1.159 ПК України, без мети отримання прибутку від цієї фінансової операції в господарчій діяльності, а лише з ціллю формального оформлення для подальшого зменшення позивачем об`єкта оподаткування податком на прибуток та виведення коштів з рахунків юридичної особи на користь фізичної особи.
У поясненнях від 05.05.2026 представник позивача зазначив, що здійснюючи господарську діяльність, ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л» отримувало фінансовий дохід та прибуток. При цьому, використання знаку для товарів і послуг «Ломбардіка» на підставі Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі пов`язаними з реалізацією послуг позивача, зокрема як рекламу на зовнішніх носіях інформації (біл-борди, плакати, штендери, вивіски, лайтбокси, флаєри, календарі, тощо). Також був розроблений сайт Iombardika.com - інтернет-ресурс, на якому містилися всі дані про ломбард, керівництво, заслуги, здобутки ломбарду, що дозволяло забезпечити упізнаваність відділень ломбарду. Крім того, товарний знак «Ломбардіка» використовувався згідно із розробленою Типовою комплектацією відділень ломбарду рекламно-інформаційними носіями.
Щодо твердження відповідача про те, що власником знаку для товарів та послуг ОСОБА_1 не було продовжено дію товарного знаку пояснив, що відповідно до пункту 1 Закону України від 01.04.2022 № 2174-ІХ «Про захист інтересів осіб у сфері інтелектуальної власності під час дії воєнного стану, введеного у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі - Закон № 2174-ІХ), з дня введення в Україні воєнного стану зупиняється перебіг строків для вчинення дій, пов`язаних з набуттям прав на об`єкти інтелектуальної власності.
Отже, на час існування спірних правовідносин, зокрема на момент укладення Додаткової угоди № 1 від 30.06.2022 до Договору № 1/22 від 31.12.2021, дія Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 17208 була продовжена з 25.06.2022 щонайменше до 31.05.2025.
З приводу зменшення доходів позивача вказував, що діяльність ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» здійснювалась з урахуванням карантинних обмежень, що стосувалися клієнтів фінансових установ.
Щодо доводів про пов`язаність осіб зазначив, що згідно з пунктом 8 статті 16 Закону №3689-XII власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки (знаку) на підставі ліцензійного договору.
Серед іншого, вказав, що ані стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ані стаття 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не встановлюють вимоги із необхідності зазначення в первинному документі, яким є акт про надання послуг з використання знака для товарів та послуг, результатів дослідження економічної доцільності його використання для позивача, обґрунтування розміру плати за користування товарним знаком, пояснення причин вибору саме цього знаку для використання, формування позитивних асоціацій у споживачів, наведення аналізу ринкової кон`юнктури або доказів того, що використання саме цього товарного знаку виділяє ломбард серед інших учасників ринку.
У поясненнях від 19.05.2026 представник позивача просив долучити до матеріалів справи податкові декларації з податку на прибуток за період, який було перевірено відповідачем.
Представник позивача в судових засіданнях підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.
Представник відповідача в судових засіданнях підтримав правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пункту 61.1, пункту 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, частини другої статті 13, частини шістнадцятої статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із отриманням відомостей від державного реєстратора щодо припинення, та на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 13.04.2023 № 1390-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л» (код ЄДРПОУ 23452992) за період з 01.01.2017 по 17.04.2023, та складено акт від 03.05.2023 № 11959/20-40-07-03-06/23452992, який вручено платнику податків 08.05.2023.
Перевіркою уповноважених осіб ГУ ДПС були встановлені наступні порушення: 1.) п.п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, із змінами і доповненнями, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ, із змінами і доповненнями, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.0.1995 за № 168/704, в частині віднесення до витрат на збут витрат з використання товарного знаку для товарів і послуг не підтверджених первинними документами всього у сумі 9 308 000 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 1 500 000 грн, за 2018 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2019 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2020 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2021 рік в сумі 1 800 000 грн, та за 2022 рік в сумі 608 000 грн, що відповідно призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 1 509 866 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 270 000 грн, за 2018 рік в сумі 324 000 грн, за 2019 рік в сумі 324 000 грн, за 2020 рік в сумі 324 000 грн, та за 2021 рік в сумі 267 866 гривень. Так, ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» на порушення п.п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, із змінами і доповненнями, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ, із змінами і доповненнями, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.0.1995 за № 168/704, віднесено до витрат на збут витрати з використання товарного знаку для товарів і послуг, які не підтверджені первинними документами, всього у сумі 9 308 000 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 1 500 000 грн, за 2018 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2019 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2020 рік в сумі 1 800 000 грн, за 2021 рік в сумі 1 800 000 грн, та за 2022 рік в сумі 608 000 грн, що відповідно призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 1 509 866 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 270 000 грн, за 2018 рік в сумі 324 000 грн, за 2019 рік в сумі 324 000 грн, за 2020 рік в сумі 324 000 грн, та за 2021 рік в сумі 267 866 гривень.
Відповідач вважає, що вина підтверджується тим, що ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» мало можливість дотриматися норм чинного законодавства шляхом не віднесення до витрат на збут витрат з використання товарного знаку для товарів і послуг не підтверджених первинними документами, однак діяло з метою зменшення показників рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності».
ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л» не погодилось з висновками акту та подало до ГУ ДПС області заперечення від 19.05.2023 № б/н (вх. ГУ ДПС області № 36969/6/73 від 19.05.2023).
Відповідно до вимог підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України ГУ ДПС у Харківській області 22.05.2023, листом від 19.05.2023 № 27441/6/20-40-07-03-12, повідомило платника податків про місце та час розгляду заперечень, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. 
Водночас на прохання платника податків лист від 19.05.2023 №27441/6/2040-07-03-12, 22.05.2023 направлено на електронну адресу venta.lombard@gmail.com.
Розгляд заперечень було проведено 31.05.2023 о 15 годині 00 хвилин за участі платника податків за адресою ГУ ДПС: вул. Пушкінська, буд.46, м. Харків.
Вивчивши наведені у запереченнях доводи та копії документів ГУ ДПС було встановлено наступне. 1. За результатами перевірки уповноваженими особами ГУ ДПС було складено акт від 03.05.2023 № 11959/20-40-07-03-06/23452992. Під час автоматичної заміни назви іншого суб`єкта господарювання в тексті акту перевірки на ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» сталася технічна помилка, а саме автоматична заміна відбулась не на всіх сторінках акту. Зокрема, це стосується сторінок: 48, 76 вказаного акту перевірки. Проте, акт перевірки від 03.05.2023 №11959/20-40-07-03-06/23452992 було складено у відповідності до вимог наказу Державної податкової служби України від 25.02.2021 № 244 «Про затвердження Зразка форми акту (довідки) документальної планової/ позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок» та засвідчує факт порушень податкового та іншого законодавства з боку ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ». Крім того, вказана технічна помилка ніяким чином не призвела до викривлення висновків акту перевірки від 03.05.2023 № 11959/20-40-07-03-06/23452992. Факт отримання примірника акту перевірки підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з якого його отримано 08.05.2023 головою ліквідаційної комісії ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» Повіткіною Галиною Іванівною. Порушення, які були викладені в акті перевірки, в частині віднесення до витрат на збут витрат з використання товарного знаку для товарів і послуг не підтверджених первинними документами було доведене голові ліквідаційної комісії ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» Повіткіній Галині Іванівні під час проведення перевірки в усній формі. Але, ані не під час проведення перевірки, ані на дату складання акту перевірки жодних письмових пояснень від ОСОБА_2 не надходило. Акт перевірки від 03.05.2023 № 11959/20-40-07-03-06/23452992, у зв`язку з неможливістю його вручення, було направлено на адресу місцезнаходження ліквідаційної комісії ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ»: Україна, 61068, Харківська обл., м. Харків, вул. Польова, буд.6, кв.24, згідно реєстраційних даних наявних в ГУ ДПС області.
В періоді, що підлягав перевірці ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» було укладено 5 ліцензійних договорів (з додатками) на використання товарного знаку для товарів і послуг: Ліцензійний договір на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, Ліцензійний договір на використання товарного знаку для товарів і послуг від 28.12.2018 № 1/19, Ліцензійний договір на використання товарного знаку для товарів і послуг від 28.12.2019 № 1/20, Ліцензійний договір на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2020 № 1/21, Ліцензійний договір на використання товарного знаку для товарів і послуг від 31.12.2021 № 1/22. 
Згідно з умовами вищезазначених договорів фізична особа - громадянин України ОСОБА_1 (далі - Ліцензіар) надає ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» (далі - Ліцензіат) на строки визначені в договорах за винагороду, яку виплачує Ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі свідоцтвом на знак для товарів і послуг за реєстраційним № 171208, для позначення таких товарів та послуг, що надаються: страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю, а саме: «Ломбардика». 
Всі договори укладені з громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) який у розумінні статті 14.1.159 ПК України - є пов`язаною особою: Учасниками ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» згідно з новою редакцією Засновницького договору є наступні особи: ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» 99,2% - розмір частки у Складеному капіталі; ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ КОМПАНІЯ «ДАНІС» 0,8% - розмір частки у Складеному капіталі. Загалом, згідно з наданими до перевірки актами наданих послуг за ліцензійними договорами від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 1/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22, вартість використання товарного знаку складає 9 308 000 грн, у т.ч.: за 2017 рік - 150 000 грн; за 2018 рік - 1 800 000 грн; за 2019 рік - 1 800 000 грн; за 2020 рік - 1 800 000 грн; за 2021 рік - 1 800 000 грн; за 2022 рік - 608 000 грн. Враховуючи специфіку використання товарних знаків (торгових марок) договорів, що їх регламентують, ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНЕ» І КОМПАНІЯ» повинне мати належним чином оформлені первинні документи, які серед іншого підтверджують мету, об`єктивну потребу, економічну доцільність використання саме цього товарного знаку.
У наданих до перевірки актах, складених на виконання договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 1/21 та від 31.12.2021 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 №1/20, від 30.12.2020 № 1/22 вказано лише загальний перелік послуг і загальні умови їх виконання, однак, не зазначено мету, об`єктивну потребу, економічну доцільність використання саме цього товарного знаку. 
Судом зазначено, що акти наданих послуг на використання товарного знаку для товарів і послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послу повинні містити всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені п.2 ст.9 Закону України № 996-XIV. В усіх наданих до перевірки актах наданих послуг за ліцензійними договорами від № 1/17, від 28.12.2018 № 1/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 міститься лише назва послуги та розмір плати за використання товарного знаку та жодним чином не розкривається економічну доцільність для позивача використання цього знаку, а саме:
- обґрунтування розміру плати за використання торгового знаку;
- обґрунтування використання саме цього товарного знаку, як такого, що виділяє послугу/послуги серед конкурентів;
- обґрунтування використання саме цього товарного знаку, як такого, що визиває позитивні асоціації у споживачів і впливає на їх перевагу;
- обґрунтування використання саме цього товарного знаку, як такого, що приводить до збільшення об`ємів продажу послуг, динаміки продажу послуг,
- аналіз кон`юнктури ринку, та вплив використання саме цього товарного знаку, як такого, що дає змогу виділитися ломбарду серед інших гравців ринку.
Відсутність в актах наданих послуг на використання товарного знаку для товарів і послуг відомостей, які розкривають зміст та обсяг наданої послуги (містять лише загальну назву послуги), не дає змоги підтвердити, що використання товарного знаку здійснювалась саме в напрямку господарської діяльності ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ«МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ», з метою популяризації (просування) послуг, реалізацію яких здійснює такий платник.
На підставі встановлених актом перевірки порушень позивачем п.п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.0.1995 за № 168/704, в частині віднесення до витрат на збут витрат з використання товарного знаку для товарів і послуг не підтверджених первинними документами всього у сумі 9 308 000 грн, відповідачем 07.06.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення № 00151970703. 
Не погодившись із винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року №00151970703 та відсутності підстав для його скасування, оскільки господарська операція з надання особі в користування товарного знаку не відповідає меті отримання прибутку та не створює користі для позивача, адже всі договори були укладені з громадянином України фізичною особою, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як наслідок, господарські операції, які здійснювались платником податків позивачем ПТ «ЛОМБАРД «ВЕНТА.Л», ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕНЕДЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ» І КОМПАНІЯ» значно вплинули на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємства платника податків, що, в свою чергу, призвело до зменшення сум з податку на прибуток юридичної особи у сумі 1 509 866.00.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).
Колегія суддів зазначає, що дохід з джерелом його походження з України, за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.54 статті 14 ПК України це - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73:
- доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);
- витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Згідно з пунктами 5-7 Правил (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі по тексту - П(С)БО 16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (далі П(С)БО 16 «Витрати»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Таким чином, витрати та доходи платника податку призводять до руху активів у власному капіталі підприємства та визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
За визначенням Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.
Відповідно до 1 розділу ІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73 фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.
Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду.
У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період (пункт 8).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.
Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
Визначення первинного документу і господарської операції наведені в Законі № 996-XIV.
Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників); господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 Закону № 996-XIV).
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
За вищенаведеного правового регулювання, слід дійти висновку, що формування доходів та витрат обумовлено фактичним придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності у платника належно оформлених первинних документів, що підтверджують проведення господарських операцій.
Аналіз вищенаведених норм доводить правила формування доходів та витрат платника податку, безпосередньо на підставі первинних документів.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі ж надання контролюючим органом доказів, які у сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків відобразив витрати у фінансовій звітності, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Колегією суддів встановлено, що фактичною підставою для висновку відповідача про заниження ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» податку на прибуток всього у розмірі 1509866 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 270000 грн, за 2018 рік в сумі 324000 грн, за 2019 рік у сумі 324000 грн, за 2020 рік у сумі 324000 грн та за 2021 рік у сумі 267866 грн слугувало твердження контролюючого органу про те, що : 
- ліцензійні договори на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30 грудня 2016 року № 1/17, від 28 грудня 2019 року № 1/19, від 28 грудня 2018 року № 1/20, від 30 грудня 2020 року № 1/21, від 31 грудня 2021 року № 1/22 укладені із громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є пов`язаною із ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» особою, що може свідчити про відсутність розумної економічної мети у спірних господарських операціях;
- витрати за нарахування роялті не повинні враховуватись при визначенні об`єкта оподаткування у складі витрат;
- надані до перевірки акти наданих послуг до Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 містять лише назви послуги та розмір плати за використання товарного знаку та жодним чином не розкривають економічну доцільність використання товарного знаку (обґрунтування розміру плати за використання торгового знаку; використання саме цього товарного знаку, як такого, що виділяє послугу/послуги серед конкурентів; використання саме цього товарного знаку, як такого, що викликає позитивні асоціації у споживачів і впливає на їх перевагу; використання саме цього товарного знаку, як такого, що приводить до збільшення об`ємів продажу послуг, динаміки продажу послуг, аналіз кон`юнктури ринку, та вплив використання саме цього товарного знаку, як такого, що дає змогу виділитися ломбарду серед інших гравців ринку).
Надаючи оцінку фактичним обставинам, які слугували підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року №00151970703 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 887 332,50 грн колегія суддів виходить із такого.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар) і ПОВНИМ ТОВАРРИСТВОМ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" (ліцензіат), укладено Ліцензійний договір на використання знака для товарів і послуг № 1/17 від 30.12.2016, відповідно до пункту 1.1 якого, ліцензіар надає ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду, яку виплачує ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , для позначення таких товарів та послуг, що надаються : страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю (клас міжнародної класифікації товарів і послуг 36).
Пунктом 5.1 Ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/17 від 30.12.2016 (в редакції додаткової угоди № 1 до ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/17 від 30.12.2016) визначено, що за використання товарного знаку ліцензіат зобов`язується виплачувати ліцензіару суму в наступному порядку:
- у період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року договірна сума складається з щомісячної суми 150000 грн без ПДВ, та з поквартальної, яка розраховується виходячи з показників діяльності ліцензіата за квартал;
- у період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року договірна ціна складається з щомісячної суми 150000 грн без ПДВ, та з поквартальної, яка розраховується виходячи з показників діяльності ліцензіата за квартал.
Крім того, між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар) і ПОВНИМ ТОВАРРИСТВОМ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" (ліцензіат), укладено Ліцензійний договір на використання знака для товарів і послуг № 1/19 від 28.12.2018, відповідно до пункту 1.1 якого, ліцензіар надає ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду, яку виплачує ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , для позначення таких товарів та послуг, що надаються : страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю (клас міжнародної класифікації товарів і послуг 36).
Згідно із пунктом 5.1 Ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/19 від 28.12.2018, за використання товарного знаку ліцензіат зобов`язується виплачувати ліцензіару договірну суму 150000 грн без ПДВ в місяць.
Також, між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар) і ПОВНИМ ТОВАРРИСТВОМ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" (ліцензіат), укладено Ліцензійний договір на використання знака для товарів і послуг № 1/20 від 28.12.2019, відповідно до пункту 1.1 якого, ліцензіар надає ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду, яку виплачує ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , для позначення таких товарів та послуг, що надаються : страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю (клас міжнародної класифікації товарів і послуг 36).
У пункті 5.1 Ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/20 від 28.12.2019 сторони узгодили, що за використання товарного знаку ліцензіат зобов`язується виплачувати ліцензіару договірну суму 150000 грн, без ПДВ в місяць.
Крім того, між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар) і ПОВНИМ ТОВАРРИСТВОМ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" (ліцензіат), укладено Ліцензійний договір на використання знака для товарів і послуг № 1/21 від 30.12.2020, відповідно до пункту 1.1 якого, ліцензіар надає ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду, яку виплачує ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , для позначення таких товарів та послуг, що надаються : страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю (клас міжнародної класифікації товарів і послуг 36).
Згідно із пунктом 5.1 Ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/21 від 30.12.2020, за використання товарного знаку ліцензіат зобов`язується виплачувати ліцензіару договірну суму 150000 грн, без ПДВ в місяць.
Також, між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар) і ПОВНИМ ТОВАРРИСТВОМ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" (ліцензіат), укладено Ліцензійний договір на використання знака для товарів і послуг № 1/22 від 31.12.2021, відповідно до пункту 1.1 якого, ліцензіар надає ліцензіату на строк дії цього договору за винагороду, яку виплачує ліцензіат, невиключну ліцензію на користування товарним знаком, виконаним згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , для позначення таких товарів та послуг, що надаються : страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю (клас міжнародної класифікації товарів і послуг 36).
Відповідно до пункту 5.1 Ліцензійного договору на використання знака для товарів і послуг № 1/22 від 31.12.2021 (у редакції додаткової угоди № 1 від 30.06.2022), за використання товарного знаку ліцензіат зобов`язується виплачувати ліцензіару договірну суму в наступному порядку:
- з 01.01.2022 по 30.06.2022 суму 80000 грн, без ПДВ, в місяць;
- з 01.07.2022 по 31.10.2022 суму 32000 грн, без ПДВ, в місяць.
На підтвердження факту передачі ліцензіаром ліцензіату не виключної ліцензії на користування знаком для товарів і послуг як до перевірки, так і до матеріалів справи надано акти наданих послуг до Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22.
Крім того, позивачем для перевірки було надано банківські виписки, касові документи, які свідчать про сплату відповідних сум за використання торгівельного знаку на користь Ліцензіара, що не спростовується контролюючим органом.
На підставі вищезазначених первинних бухгалтерських документів, складених з використанням норм Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за № 27/4248, та Інструкції про використання плану бухгалтерських рахунків № 291 від 30.11.1999, позивачем у бухгалтерському обліку відображено наступне:
Дт 631 - Кт 301, 311 - сплата Ліцензіару роялті за використання товарного знаку для товарів і послуг;
Дт 84 - Кт 631 - формування витрат з нарахування роялті за використання товарного знаку для товарів і послуг;
Дт 93 - Кт 84 - формування витрат на збут за операціями нарахування роялті за використання товарного знаку для товарів і послуг;
Дт 79 - Кт 93 - списання на фінансовий результат витрат на збут.
У пункті 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 Стандартів бухгалтерського обліку в Україні, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.06.1999 за № 391/3684, наведено визначення, що роялті - це будь-який платіж, отриманий як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським та суміжним правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, будь-яким патентом, зареєстрованим знаком на товари і послуги чи торговельною маркою, дизайном, секретним кресленням, моделлю, формулою, процесом, правом на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).
У розумінні підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України, роялті - будь-який платіж, в тому числі платіж, що сплачується користувачем об`єктів авторського права і (або) суміжних прав на користь організацій колективного управління, відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).
Відповідно до статті 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.
У розумінні статті 1 Закону № 3689-XII, торговельна марка - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.
Частиною 2 статті 5 Закону № 3689-XII передбачено, що об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається. Об`єктом торговельної марки не можуть бути імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади у комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік (крім випадків, пов`язаних з розвитком української науки та культури), працювали у радянських органах державної безпеки, назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті.
Об`єктом торговельної марки не може бути символіка російської імперської політики в розумінні Закону України "Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії".
У розумінні частини 4 статті 16 Закону № 3689-XII використанням торговельної марки визнається:
нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);
застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано;
застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.
Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.
Отже, аналіз вищенаведеного свідчить про те, що основними функціями товарного знаку (торгової марки) є: виділення товару або послуг серед інших подібних, що перебувають у цивільному обороті, вказівка на походження товару або послуг, на якість товарів і послуг.
Тобто, основна функція торговельної марки - її здатність вирізняти товари та послуги та загалом різних суб`єктів господарювання на ринку, крім того законодавство у сфері інтелектуальної власності не передбачає обмежень та вимог щодо використання торговельної марки виключно для цілей розповсюдження товарів. Тож, використання торговельних марок для позначення послуг чи відрізнення окремих суб`єктів господарювання є цілком правомірним способом їх використання та не суперечить вимогам законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. 
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. 
У розумінні пункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Суд апеляційної інстанції враховує, що поняття економічного ефекту в нормах ПК України не розкрито, однак, виходячи із визначення господарської діяльності, наведеного в підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України та розуміння економічної доцільності, можна дійти висновку, що економічний ефект передбачає отримання доходу, зокрема, у формі приросту (збереження) активів платника податків та/або їх вартості. 
При цьому, не обов`язково щоб такий ефект спостерігався негайно після вчинення господарської операції. Також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі і операція може виявитися збитковою, що є природнім перебігом подій при здійсненні господарської діяльності. З визначеного ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція (принаймні за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість отримання доходу. Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції для цілей податкового обліку не можуть вважатися вчиненими в межах господарської операції. 
Сторонами не спростовується, що позивач, здійснюючи господарську діяльність, за період з 2017 року по 2020 рік отримував фінансовий дохід, зокрема за 2017 рік - 935 000 грн, за 2018 рік - 396 000 грн, за 2019 рік - 138 000 грн, за 2020 рік - 4 000 грн.
При цьому, використання знаку для товарів і послуг «Ломбардіка» на підставі Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі пов`язаними з реалізацією послуг позивача, зокрема як рекламу, на зовнішніх носіях інформації (біл-борди, плакати, штендери, вивіски, лайтбокси, флаєри, календарі, тощо). 
Також, був розроблений сайт Iombardika.com - інтернет-ресурс, на якому містилися всі дані про ломбард, керівництво, заслуги, здобутки ломбарду, що дозволяло забезпечити упізнаваність відділень ломбарду. Крім того, товарний знак «Ломбардіка» використовувався згідно із розробленою Типовою комплектацією відділень ломбарду рекламно-інформаційними носіями.
За таких обставин, використання торгової марки, переданої ПОВНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "КОМПАНІЯ "МЕНЕНЖМЕНТ КОНСАЛТИНГ" І КОМПАНІЯ" Договорами на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 здійснювалось саме з метою отримання доходу та досягнення економічного ефекту шляхом популяризації (реклами) послуг, які надає позивач, що спростовує припущення відповідача про зворотне.
Пунктом 19 НП(С)БО 16 передбачено, що витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.
До складу витрат на збут у торговельних організаціях включаються витрати обігу, за винятком витрат, наведених у пунктах 18, 20 і 27 цього Національного положення (стандарту).
За таких обставин, враховуючи, що спірний об`єкт права інтелектуальної власності (торговий знак) використовуються для популяризації послуг, які надає ломбард, колегія суддів дійшла висновку, що позивач мав право на включення до складу витрат на збут суми роялті, сплаченого за використання товарного знаку при виконанні Ліцензійних договорів, та відображено такі витрати у фінансовій звітності (рядок 2150 Звіту про фінансові результати) за період 2017 - 2022 роки.
При цьому, надаючи оцінку доводам ГУ ДПС у Харківській області про те, що дохід позивача за період використання в свої господарчій діяльності товарного знаку з роками зменшувався, а по деяким рокам взагалі був збитковий (збитки : за 2021 рік - 312 000 грн, за 2022 рік - 2 129 000 грн, за 2023 рік - 11 000 грн), суд апеляційної інстанції зауважує, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі і операція може виявитися збитковою, що є природнім перебігом подій при здійсненні господарської діяльності.
Так, платник податків повідомляв контролюючий орган, що сума прибутку зменшувалась з 2020 року через запровадження карантину внаслідок епідемії Covid-19, а з 2022 року - через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну та бойові дії в місті Харкові, що вочевидь пояснює виникнення збитків при здійсненні господарської діяльності у 2021, 2022 роках. Наведені обставини і призвели до прийняття рішення про припинення діяльності позивача та його ліквідацію. Однак, відповідачем взагалі не надано оцінки вказаним обставинам, що не може вважатись прийнятним.
Надаючи оцінку твердженням ГУ ДПС у Харківській області про відсутність у долучених до перевірки актах наданих послуг до Договорів на використання товарного знаку для товарів і послуг від 30.12.2016 № 1/17, від 28.12.2018 № 3/19, від 28.12.2019 № 1/20, від 30.12.2020 № 1/21 та від 31.12.2021 № 1/22 обґрунтування економічної доцільності використання товарного знаку, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 996-XIV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Колегія суддів враховує, що приписами законодавства України не передбачено єдиної уніфікованої форми актів наданих послуг, а тому сторони можуть укладати такий документ у довільній формі з урахуванням реквізитів, передбачених статтею 9 Закону № 996-XIV.
Дослідивши наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, колегією суддів встановлено, що останні містять такі реквізити, як :
1) назву документа (форми) - Акт наданих послуг за ліцензійними договорами на використання знака для товарів і послуг;
2) дати складення; 
3) назву підприємства, від імені якого складено документи - Повне товариство «Ломбард «Вента.Л», ТОВ «Компанія «Менеджмент Консалтинг», і Компанія»;
4) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції - передання Ліцензіаром Ліцензіату невиключної ліцензії на користування знаком для товарів і послуг;
5) посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення - Генеральний директор Ліцензіата Г.І. Повіткіна та Ліцензіар А.Т. Процюк;
6) особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції - акти містять особисті підписи ОСОБА_2 та А.Т. Процюка.
Отже, долучені до перевірки та до матеріалів справи акти наданих послуг містять всі реквізити, передбачені частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV.
У свою чергу, вимоги із зазначення у актах наданих послуг обґрунтування розміру плати за використання торгового знаку; використання саме цього товарного знаку, як такого, що виділяє послугу/послуги серед конкурентів; використання саме цього товарного знаку, як такого, що викликає позитивні асоціації у споживачів і впливає на їх перевагу; використання саме цього товарного знаку, як такого, що приводить до збільшення об`ємів продажу послуг, динаміки продажу послуг, аналіз кон`юнктури ринку, та вплив використання саме цього товарного знаку, як такого, що дає змогу виділитися ломбарду серед інших гравців ринку, ані стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ані стаття 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не містять.
Відтак, доводи відповідача у вказаній частині є необґрунтованими.
Щодо посилань контролюючого органу на відсутність розумної економічної мети з використання товарного знаку з огляду на пов`язаність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», слід зазначити наступне.
У розумінні підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:
б) для фізичної особи та юридичної особи:
фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків;
фізична особа має право призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган такої юридичної особи або призначати (обирати) не менш як 50 відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;
фізична особа здійснює повноваження одноособового виконавчого органу в такій юридичній особі;
фізична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;
фізична особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи;
сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від фізичної особи, наданих юридичній особі, та/або будь-яких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших фізичних осіб, наданих юридичній особі, які надаються під гарантії цієї фізичної особи, перевищують суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду).
Контролюючий орган за результатами перевірки або у судовому порядку може довести пов`язаність осіб на основі фактів і обставин, що одна юридична або фізична особа здійснювала фактичний контроль за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи, утворення без статусу юридичної особи та/або що та сама фізична або юридична особа здійснювала фактичний контроль за бізнес-рішеннями кожної юридичної особи та/або утворення без статусу юридичної особи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючий орган визначає пов`язаність позивача із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за критерієм спільних посадових осіб, які зазначені вище.
Колегія суддів зазначає, що перед тим як досліджувати наявність чи відсутність у спірних операціях ділової мети, насамперед необхідно дослідити питання доведеності контролюючим органом того факту, що ціна реалізації платником податків товарів чи послуг не відповідає звичайним/ринковим цінам, що, своєю чергою, може бути підставою до донарахування бази оподаткування і, як наслідок, підставою для висновків про заниження платником податкових зобов`язань.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2024 по справі № 200/773/20-а.
Всупереч наведеному, окрім загальних тверджень про пов`язаність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», контролюючим органом ані в Акті перевірки, ані під час судового розгляду, не наведено обґрунтованим доводів, які б свідчили про відсутність у спірних правовідносин ділової мети та продажу послуг за цінами, нижчими від ринкових, що слугувало б підставою для збільшення позивачу бази оподаткування та донарахування податкових зобов`язань.
До того ж, згідно з пунктом 8 статті 16 Закону № 3689-XII власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки (знаку) на підставі ліцензійного договору. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 42 Конституції України, статтями 3, 6, 627 ЦК України, позивачу гарантується свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у можливості вибору позивачем та його контрагентами варіантів поведінки та укладенні на власний ризик будь-яких, прямо не заборонених законодавством, договорів. У тому числі, позивач та його контрагенти є вільними у визначенні умов договірних відносин.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що сама лише пов`язаність підприємств, за умови відповідності цін та умов операції ринковим, жодним чином не спростовує встановлені в ході апеляційного перегляду обставини та фактичний рух активів позивача та понесення витрат.
При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи про те, що спірний товарний знак використовувався позивачем вже після скасування терміну дії свідоцтва на товарний знак № 171208 (25.06.2022), так як відповідно до пункту 1 Закону № 2174-ІХ, з дня введення в Україні воєнного стану зупиняється перебіг строків для вчинення дій, пов`язаних з охороною прав інтелектуальної власності, а також строків щодо процедур набуття цих прав, визначених, у тому числі, законом «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». 
Отже, на час існування спірних правовідносин, зокрема на момент укладення Додаткової угоди № 1 від 30.06.2022 до Договору № 1/22 від 31.12.2021, дія Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 17208 була продовжена з 25.06.2022.
Таким чином, висновки Акту перевірки про заниження ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 509 866,00 грн є недоведеними та передчасними.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, при винесенні податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року № 00151970703, яким ПТ «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л» донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 509 866,00 грн, а також застосовано штрафні санкції у розмірі 377 466,50 грн діяв не у спосіб, що передбачений ПК України, що зумовлює прийняття рішення про задоволення вимог апеляційної скарги позивача.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи те, що суд першої інстанції не належним чином встановив фактичні обставини у даній справі, що призвело до прийняття невірного рішення, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/15858/23 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).
Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій про сплату судового збору позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 26840 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 32208 грн.
Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції (задоволення позову та вимог апеляційної скарги у повному обсязі) відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 59048 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Повного товариства «Ломбард «Вента.Л», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Менеджмент Консалтинг», і Компанія» - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/15858/23 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Повного товариства «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "Компанія "Менеджмент Консалтинг" і Компанія" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2023 року № 00151970703 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток фінансових установ у сумі 1 887 332,50 грн (у тому числі - за основним платежем 1 509 866,00 грн, за штрафними санкціями - 377 466,50 грн). 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, 46, місто Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь Повного товариства «ЛОМБАРД ВЕНТА.Л», ТОВ "Компанія "Менеджмент Консалтинг" і Компанія" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 78, код ЄДРПОУ 23452992) сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 59048 (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено та підписано 29.05.2026 року