УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року
м. Київ
справа № 753/27198/25
провадження № 51-344 ск 26
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
установила:
Як убачається з касаційної скарги та копій судових рішень, слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва 22 грудня 2025 року постановив ухвалу, якою повернув скаргу адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Таке рішення ОСОБА_4 оскаржив за апеляційною процедурою. 
Суддя Київського апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, 25 грудня 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за поданою скаргою і повернув її авторові. 
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть аргументів скаржника зводиться до того, що оспорювана ухвала незаконна, адже її постановлено з істотним порушенням вимог КПК, усупереч статтям 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, а також практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додану до неї копію оспорюваного рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.
Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. 
У ст. 309 КПК міститься перелік рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування й у ньому немає ухвали, на перегляді якої наполягав ОСОБА_4 в апеляційній скарзі. Стаття 206 КПК також не передбачає можливості застосувати механізм апеляційного перегляду рішення слідчого судді. 
Апеляційний суд установив, що ухвала від 22 грудня 2025 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_4 , постановлена слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК, отже, і не підлягає апеляційному оскарженню. 
Окреслений підхід відповідає позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (див. постанову від 27 травня 2019 року в справі № 766/22242/17). Як виснувала вказана палата, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку в ст. 309 цього Кодексу відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. У силу ст. 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зазначений правовий висновок має враховуватися іншими судами при застосуванні норм права.
За правилами ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 суддя апеляційного суду діяв згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, а доводи скаржника про протилежне та прийняття рішення без додержання вимог цього Кодексу є неспроможними.
За нормами кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження можуть бути застосовані у випадках розв`язання правових питань у кримінальному процесі, які прямо не врегульовані цим законом, чого в конкретній юридичній ситуації немає. 
Верховний Суд, спираючись на практику Європейського суду з прав людини раніше неодноразово зазначав, що право на доступ до суду не є абсолютним і має певні обмеження. 
Тож відмова апеляційного суду у відкритті провадження на підставі статей 392, 399 КПК, в яких чітко встановлено правові обмеження апеляційного оскарження постановленої слідчим суддею ухвали,не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.
Крім того, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Оскільки з касаційної скарги, наданої копії оспорюваного рішення не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.
Тому згідно з ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3