Справа № 752/8573/26 
Провадження № 2/752/9774/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
23 червня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 23395,18 грн. заборгованості за кредитним договором. 
Посилається в позові на те, що 09 жовтня 2025 року з відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений Кредитний договір 531453-КС-04, за умовами якого йому був наданий кредит у розмірі 11 000, 00 грн. під 1, % на день. 
Грошові кошти були перераховані на банківську картку відповідача, надану ним при укладенні договору.
На виконання умов договору відповідач лише частково сплатив 6790,00 грн. з отриманого кредиту.
Станом на 13 березня 2026 року заборгованість відповідача за договором становить 23395,18 грн., з яких:
-9533,40 грн. тіла кредиту;
-7301,78 грн. процентів;
-5500,00 грн. відсотків;
-1060,00 грн. комісії.
З урахуванням цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 01 квітня 2026 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.
Ухвалою суду від 07 квітня 2026 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачу додатково копію позову з додатками.
Направлені судом документи на адресу відповідача повернулися без вручення в зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року в справі № 2-591/11 зазначила про необхідність застосування аналогії закону. 
За таких підстав суд вважає за необхідне в порядку аналогії закону застосувати норми статей 128 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Виходячи з цього, суд вважає відповідача обізнаним про наявність спору в провадженні суду та його предмет. 
Відповідно до статті 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву. 
Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із статтею 1046 цього кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2025 року між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений Кредитний договір № 531453- КС-004.
За умовами договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 11 000, 00 грн. строком на 16 тижні під 1 % на день. 
За надання кредиту була встановлена комісія в розмірі 2200, 00 грн. 
Грошові кошти були перераховані на банківську картку відповідача, надану ним при укладенні договору, емітовану АТ «Сенс Банк».
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 11378,15 грн, а орієнтовна загальна сума кредиту 22378,15 грн. 
На виконання умов договору відповідач лише частково сплатив 6790,00 грн. з отриманого кредиту.
Станом на 13 березня 2026 року заборгованість відповідача за договором становить 23395,18 грн., з яких:
-9533,40 грн. тіла кредиту;
-7301,78 грн. процентів;
-5500,00 грн. відсотків;
-1060,00 грн. комісії.
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам азкону.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
З матеріалів справи вбачається, що умови договору позивачем виконані.
В свою чергу, відповідач умови договору не виконав у повному обсязі, в зв`язку з чим виникла заборгованість.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з цього, неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору, вимоги позивача є обгрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збвр при зверненні до суду.
Керуючись статтями 3, 6, 15, 16, 512, 514, 525-526, 536, 610, 611, 626- 629, частиною 1 статті 634, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 23395,18 грн. заборгованості та 2662,40 грн. судового збору.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика», адреса: 03133, м.Київ, бул. Лесі Українки, 26, офіс 411, ЄДРПОУ: 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя:    К.В.Машкевич