Справа № 167/109/26
Номер провадження 2/167/285/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.
29 січня 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" в особі директора Полякова О. через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 631308493 (далі – Договір, Кредитний договір) на суму 1000 грн. 
Зазначає, що саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та підписав Кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3Y9N4. Вказує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Зазначає, що у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Вказує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свій обов`язок та надало відповідачу грошові кошти розмірі 1000 грн. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22000 грн.
Зазначає, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі – ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 та Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу за якими ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги № 122 від 23 лютого 2021 року.
05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі – ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу № 05/0820-01 підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01, за яким до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Договором факторингу № 11/07/25-Е передбачено, що перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Зазначає, що відповідно до Реєстру боржників № б/н від 14 липня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46841,50 грн.
Покликається на те, що ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Вказує, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року становить 46841,50 грн, з яких: 15049 грн - тіло кредиту та 31792,50 грн відсотки.
За наведених обставин просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року у розмірі 46841,50 грн та судові по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
26 лютого 2026 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Кредитного договору № 631308493 від 11 січня 2021 року не укладав, одноразовим ідентифікатором не підписував та грошові кошти не отримував. З покликанням на постанову КЦС ВС від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначив, що кредитодавець повинен довести належність електронного підпису або одноразового ідентифікатора саме відповідачу. Вказав, що сам по собі факт направлення SMS-коду не є доказом укладення Договору саме відповідачем (постанова КЦС ВС від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19). Зазначив, що обов`язок доведення належності номера телефону, банківської картки та інших ідентифікаторів покладається на кредитора (постанова КЦС ВС від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19), роздруківки з внутрішньої системи МФО без підтвердження первинними документами не є належним доказом отримання коштів (постанова КЦС ВС від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19). Вказує, що у справі відсутні докази того, що грошові кошти були перераховані саме йому та ним отримані. Ненадання належних доказів фактичного перерахування коштів є підставою для відмови у позові (постанова КЦС ВС від 27 березня 2019 року у справі № 522/1012/17), кредитор повинен надати первинні бухгалтерські документи та підтвердження належності рахунку відповідачу (постанова КЦС ВС від 21 квітня 2021 року у справі № 308/9708/19). Зазначає, що обрання кредитором спрощеної процедури дистанційного укладення договору покладає на нього ризик неналежної ідентифікації позичальника. У разі використання персональних даних третіми особами відповідальність не може бути покладена на відповідача без доведеності його волевиявлення (постанова КЦС ВС від 02 грудня 2020 року у справі № 761/4623/18). Разом з цим покликається на те, що вказаним Кредитним договором сплив строк позовної давності, оскільки Договір датований 11 січня 2021 року, а позов подано у 2026 році, що є підставою для відмови у задоволенні позову (постанова КЦС ВС від 19 травня 2021 року у справі № 522/1911/19). З урахуванням вищенаведеного просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
02 березня 2026 року представником позивача Поляковим О. В. через підсистему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив в якій зазначає, що під час дії в України воєнного стану позовна давність не застосовується, відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, зупиняється на строк дії такого стану.
Вказує, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Зазначає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Покликається на те, що одноразовий персональний ідентифікатор - MNV3Y9N4 направлено відповідачу 11 січня 2021 року о 11:45:51 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 11 січня 2021 року о 11:46:25. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Щодо номеру телефону та адреса електронної пошти зазначає, що особа може змінювати їх на власний розсуд без будь-яких юридичних перешкод, а тому факт розбіжності цих даних з поточними не може слугувати достатнім доказом непричетності відповідача до укладення Кредитного договору.
Покликається на те, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» є небанківською фінансовою установою та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг. Зазначає, що підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. Звернув увагу на те, що відповідач умови Кредитного договору виконував, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про те, що він усвідомлював про існування даного Договору та визнавав зобов`язання за ним. Будь-яких належних і допустимих доказів того, що кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на який були зараховані кредитні кошти відповідач не надає. Зазначає, що позивачем доведено факт виконання зобов`язання ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та перерахування на рахунок відповідача грошових коштів. З урахуванням вищенаведеного просить позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача судові витрати.

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, адресована останньому судова повістка повернулась на адресу суду неврученою з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній».

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Витребувано у акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» докази.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 березня 2026 року розгляд справи відкладено та витребувано у ТОВ «ФК «ЕЙС» оригінал Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року та докази ідентифікації ОСОБА_1 при укладені вказаного договору.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 14 квітня 2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено.
Судом завчасно судова повістка направлялась відповідачу на зареєстровану в установленому законом порядку адресу місця проживання відповідача, проте конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18)
Поруч з цим, судом розміщувалося на офіційному вебсайті судової влади України оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 12 год 45 хв 11 травня 2026 року.
Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 11 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 631308493.
Згідно з п. 1.1 Договору, товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 1000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2 Договору).
Відповідно до п. 1.4 Договору за користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю відсотки за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 365 % річних, що становить 1% від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.4.1 Договору);
за умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 Договору строку, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 604,99 % річних, що становить 1,66 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.4.2 Договору);
у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, умови щодо нарахування відсотків за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування відсотків за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими відсотками за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими відсотками за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті відсотків за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту до закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3 цього Договору.
Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умов якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування відсотків за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору (п. 1.4.3 Договору).
Відповідно до п. 1.7 Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду (п.п. 1.7.1. Договору);
з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.7.2 Договору).
Відповідно до п. 1.8 Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 або 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальнику.
Згідно з п.п. 2.1.1.5. Договору кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.
Відповідно до п. 4.2 Договору строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Згідно з п. 4.3. Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , його місце проживання, податковий номер, електронну адресу та номер телефону.
У паспорті споживчого кредиту, який надано позичальнику, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця та кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти.
Також, між сторонами було укладено Додаткові угоди про надання позичальнику ОСОБА_1 додаткових коштів у кредит, а саме:
- згідно Додаткових угод від 11 січня 2021 року відповідачу було надано кредити в розмірі 12000 грн на строк дії Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року;
- згідно Додаткових угод від 12 січня 2021 року відповідачу було надано у кредит 4100 грн на строк дії Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року;
- згідно копії Додаткових угод від 13 січня 2021 року відповідачу було надано у кредит 4900 грн на строк дії Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року.
У правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зазначено: загальні положення, терміни та визначення, що використовуються у цих правилах, перелік та опис видів фінансових послуг кредитодавця; порядок надання фінансових послуг; строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг; захист персональних даних; листування між сторонами; відповідальність сторін, звільнення від відповідальності, порядок вирішення спорів; внесення змін та доповнень у правила та електронний договір, доступ до них, заключні положення.
ОСОБА_1 подав до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заявку на отримання грошових коштів в кредит від 11 січня 2021 року із зазначенням загальної інформації, персональних даних, адреси місця проживання, електронної пошти, номера фінансового телефону ( НОМЕР_1 ), номера карти (№ 4149-49ХХ-ХХХХ-6455) та суми кредиту 1000 грн.
З порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та алгоритму дій товариства стосовно укладення кредитних договорів вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення Кредитного договору кредиту на сайті є неможливим.
З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», сформованої 06 червня 2023 року вбачається, що одноразовий ідентифікатор MNV3Y9N відправлено позичальнику ОСОБА_1 11 січня 2021 року о 11:45:51 на зазначений ним номер телефону НОМЕР_1 .
Платіжними дорученнями від 11 січня 2021 року стверджується перерахування коштів ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через банк платника АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 згідно Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року в розмірі 1200 грн, платіжними дорученнями від 12 січня 2021 року грошових коштів в розмірі 4100 грн та платіжними дорученнями від 13 січня 2021 року – 4900 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01.
Згідно з п. 2.1 укладеного Договору факторингу № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року.
Відтак, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
28 листопада 2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін.
31 грудня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої Договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року. В даній Додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01.
31 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.
Згідно Додаткової угоди № 32 від 31 грудня 2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року включно.
З урахуванням визначених строків дії до Договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк та Додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Пунктом 1.2 Договору факторингу 28/1118-01 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
В той же час, відповідно до п.1.5 Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до договору.
Пунктом 2.1 Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 122 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року.
Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в даній справі.
05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу№ 05/0820-01 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги за Кредитним договором № 755729611 від 21 квітня 2021 року.
Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 строк дії договору закінчується 04 серпня 2021 року. Відповідно до п. 8.6 додатки та додаткові угоди до наданого договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.
03 серпня 2021 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно.
30 грудня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно.
Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року фактор ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» має право розпорядитися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на корить третіх осіб.
Копія Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».
Пунктом 2.1 Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, клієнт зобов`язується передати фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
В той же час, у п. 1.5 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року передбачено, що Реєстр права вимоги означає перелік Прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до цього договору.
Згідно з Реєстром прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року.
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 46841,50 грн, з яких: 15049 грн - тіло кредиту та 31792,50 грн відсотки.
Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року, виготовленим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заборгованість ОСОБА_1 за період з 11 січня 2021 року по 23 лютого 2021 року становить 28678,4 грн. Із вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що 12 січня 2021 року та 13 січня 2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованість за кредитним договором в сумі 5100 грн та 1851 грн, які були зараховані у рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту та 435 грн - були зараховані у рахунок погашення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року виготовленим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 46841,50 грн.
Згідно з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 , станом на 26 грудня 2025 року, складає 46841,50 грн з яких: 15049 грн – тіло кредиту та 31792,50 грн - відсотки.
На виконання ухвали суду від 12 лютого 2026 року про витребування доказів, АТ «ПРИВАТБАНК» надав лист та виписку про рух коштів по картці за період з 11 січня 2021 року по 18 січня 2021 року, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою - НОМЕР_3 є фінансовим номером ОСОБА_1 . Номери телефонів, які знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . 
11 січня 2021 року на картку карту № НОМЕР_2 було зарахування коштів в розмірі 13000 грн; 12 січня 2021 року – 4100 грн та 13 січня 2021 року – 4900 грн.
Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», право вимоги від якого послідовно перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та кінцевого нового кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС») за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц).
Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі укладеного Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов Договору № 631308493 від 11 січня 2021 року (укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 ).
Відповідно до умов Договору відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 1000 грн строком на 7 днів зі сплатою відсотків, а саме: дисконтною процентною ставкою - 1% вдень (п. 1.4.1 Договору); індивідуально процентною ставкою 1,66% вдень (п. 1.4.2 Договору); базовою процентною ставною 1,70% вдень (п. 1.4.3 Договору), з відкладальною умовою, але не більше ніж на 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.7.1 Договору).
Також, 11 січня 2021 року, 12 січня 2021 та 13 січня 2021 року між сторонами було укладено Додаткові угоди відповідно до яких відповідачу за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року було збільшено кредит до 22000 грн.
Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Із наявних у матеріалах справи документів, зокрема, копії Кредитного договору, заявки на отримання грошових коштів, довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що ОСОБА_1 , як позичальник за Кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», надавши кредитодавцю персональні дані, а саме: ПІБ, дані паспорта, місце проживання, РНОКПП, електронну пошту, номер мобільного телефону та номер платіжного засобу (банківської картки), необхідні для укладення Договору та формування одноразового ідентифікатора.
У подальшому ОСОБА_1 уклав Кредитний договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, вчиненим одноразовим ідентифікатором (MNV3Y9N), який було надіслано йому на зазначений ним номер мобільного телефону.
Без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення Кредитного договору в обраний спосіб, такий не був би укладений сторонами, відтак цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Окрім цього, суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів щодо наявності фактів неправомірного заволодіння та використання позивачем персональними даними відповідача, вибуття з володіння останнього паспорта, РНОКПП, телефону.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).
З огляду на викладене, суд доходить переконання, що Договір підписаний саме відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 11 січня 2021 року Кредитного договору.
Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями від 11 січня 2021 року, 12 січня 2021 року та 13 січня 2021 року та інформацією наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду, із змісту якої встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 11 січня 2021 року було зарахування коштів в розмірі 13000 грн; 12 січня 2021 року – 4100 грн та 13 січня 2021 року – 4900 грн. Номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою - НОМЕР_3 є фінансовим номером ОСОБА_1 та саме цей номер відповідач зазначив у заявці на отримання коштів. Вказана інформація узгоджується з іншими наявними у справі доказами, а відтак сумнівів у достовірності викладеної у ній інформації не викликає.
Окрім іншого, суд звертає увагу на те, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинам справи, зокрема з тим, що кошти перераховані в день (дату) укладення відповідного Договору та Додаткових угод, і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у Договорі та Додаткових угодах.
Зазначені обставини стороною відповідача не спростовано належними та допустимими доказами. 
Відтак, на переконання суду, інформація АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 27 лютого 2026 року є належним та достатнім доказом, який підтверджує факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 22000 грн.
Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки спірні правовідносини виникли на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України на цей період строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, були продовжені на строк дії такого карантину. У той же час, на час завершення карантину, а відтак і припинення дії положень п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, продовжували діяти (і діють на даний час) положення п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За наведених обставин, позивачем не пропущено строк на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.
Твердження відповідача про необхідність призначення почеркознавчої та комп`ютерно-технічної експертиз є безпідставними. Надані позивачем докази підтверджують обставини справи, є належними та допустимими, а їх достовірність відповідачем не спростована. Саме по собі посилання на можливість призначення експертизи не свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів щодо справжності електронних підписів.
Наявні у справі та безпосередньо досліджені судом докази, зокрема Договори факторингу, Додаткові угоди до Договору факторингу та Реєстри боржників беззаперечно доводять обставину належного переходу права вимоги у межах Кредитного договору від первісних кредиторів ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до нового кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС». 
Відтак, ТОВ «ЕЙС» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року.
Згідно з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 631308493 від 11 січня 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 46841,50 грн з яких: 15049 грн – тіло кредиту та 31792,50 грн - відсотки.
Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів він не надав, а тому позовні в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15049 грн необхідно задовольнити. 

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.
ТОВ «ФК «ЕЙС», пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 31792,50 грн.
При укладенні Кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів.
Згідно з п. 1.7.1 Договору сторони погодили, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;
п. 1.7.2 Договору сторонами погоджено, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Отже, відповідно до вимог п. 1.7.1 та. 1.7.2 Кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами можуть нараховуватися лише за 90 днів після закінчення дисконтного періоду, який становить 7 днів, в розмірі 2,30 % від суми кредиту за кожен день.
Разом з цим, 23 лютого 2021 року відповідно до Реєстру прав вимоги № 122 від 23 лютого 2021 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року, а тому відсотки за Кредитним договором необхідно нараховувати ОСОБА_1 за період з 11 січня 2021 року по 23 лютого 2021 року (44 дні) по дату відступлення права вимоги.
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачем ОСОБА_1 на погашення заборгованості за тілом кредиту 12 січня 2021 року було сплачено – 5100 грн , 13 січня 2021 року було сплачено 1851 грн, всього сплачено 6951 грн.
Отже, при розрахунку відсотків за користування кредитними коштами суд бере до уваги строк надання кредиту з 11 січня 2021 року по 23 лютого 2021 року, що становить 44 дні, відсоткову ставку у розмірі 2,30% за кожен день користування кредитом та розмір тіла кредиту з урахуванням слачених сум.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Отже судом здійснено розрахунок відсотків та встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами 11 січня 2021 року становить 299 грн (13000 грн (тіло кредиту) х 2,30 % х 1 день); 12 січня 2021 року – 276 грн (12000 грн (тіло кредиту) х 2,30 % х 1 день) та за період з 13 січня 2021 року по 23 лютого 2021 року - 14537,33 грн (15049 грн (тіло кредиту) х 2,30 % х 42 дні), всього 15112,33 грн.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року становить 30161,33 грн, з яких: 15049 грн – тіло кредиту та 15112,33 грн - відсотки.

Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 46841,50 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 30161,33 грн, що становить 64,39% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1714,06 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно дозаконудосудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи:
- Договір про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ»;
- протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року;
- Додаткова угода № 25770905371 до Договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року;
- акт прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягуються понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог (64,39%) в розмірі 4507,30 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Договором № 631308493 від 11 січня 2021 року в розмірі 30161 (тридцять тисяч сто шістдесят одну) гривню 33 копійки, з яких: 15049 (п`ятнадцять тисяч сорок дев`ять) гривень – тіло кредиту та 15112 (п`ятнадцять тисяч сто дванадцять) гривень 33 копійки - відсотки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» 1714 (одну тисячу сімсот чотирнадцять) гривень 06 копійок судового збору та 4507 (чотири тисячі п`ятсот сім) гривень 30 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 11 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ, ЄДРПОУ 42986956.
Представник позивача: Поляков Олексій Володимирович, адреса: вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай