Справа № 155/905/25  Провадження №33/802/17/26 	Головуючий у 1 інстанції:Сметана В. М. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань – Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Татарин В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнено на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 травня 2025 року о 10 год 33 хв, на вул. Луцькій у м. Горохів, Волинської області, керував транспортним засобом марки «KIASPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через порушення норм процесуального права, невідповідність висновків судді фактичним обставинам вчиненого. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ним постанову судді першої інстанції від 29 липня 2025 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу даного адміністративного правопорушення. 
У додаткових поясненнях до даної апеляційної скарги захисник Книш С.В. наводить фактично аналогічні вищезазначеним доводи, додатково стверджуючи про використання поліцейським одноразового мундштука, який уже був розпакованим, що викликає обгрунтовані сумніви у достовірності кінцевих показників, які показав прилад, тому вважає проведений стосовно останнього огляд на стан алкогольного сп`яніннятаким, що не відповідає вимогам закону. 
Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника – адвоката Татарин В.М., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Тоді як сам факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення ним не заперечується та доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 344980 від 29травня 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у нього в ході огляду ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «AlcotestrDrager 6810» від 29 травня 2025 року із результатом – 0, 36‰;направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29 травня 2025 року; частково довідкою старшого ДОП Олени ЛІТКОВЕЦЬ, якою стверджується факт видачі ОСОБА_1 посвідчення водія серії № НОМЕР_2 з терміном дії з 27 травня 2008 року по 12 вересня 2051 року посвідчення водія, що підставно було враховано суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Сукупність зазначених доказів цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги протилежного, установлено не було. 
Основні мотиви незгоди із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисник - Рущак В.М. обґрунтовують запереченням факту керування першим транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення, тобто перебування у статусі водія, що є свідченням відсутності, у цьому конкретному випадку, неналежного суб`єкта вчинення даного правопорушення. 
При оцінці таких його доводів, слід зазначити таке.
За наслідками судового розгляду даної справи, суддею вірно установлено, що згідно даних відеозапису, як із камер спостереження, так і нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, чітко простежується, що із транспортного засобу, припаркованого із порушенням п. 15.9 ПДР, що стало наслідком окремого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, виходить останній та прямує до кав`ярні і через невеликий проміжок часу, повертається назад до автомобіля. У подальшому, до нього прибувають поліцейські, які на підставі виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропонують пройти огляд на стан сп`яніння. Поміж тим, у той момент, факт керування ним транспортним засобом не оспорювався, а така версія події вчиненого виникла безпосередньо на стадії розгляду даної справиу суді.
Відтак, підстав вважати, що ОСОБА_1 є неналежним суб`єктом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не установлено і при її розгляді у апеляційному суді.
Отже, факт керування першим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.
Наведене у своїй сукупності, свідчить про правильність висновків судді щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Врах овуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2025 року стосовно нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: