справа № 619/7518/25
провадження № 2-о/619/40/26

РІШЕННЯ
іменем України
11 травня 2026 року      м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді    Пруднікової О.В.
за участю секретаря судового засідання    Вишневської О.П.,
представника заявника        Савинського О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, про встановлення факту перебування на утриманні батька, -
встановив:
Адвокат Савицький О.Г., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні у батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заява обґрунтована тим, що батько заявника, старший стрілець-оператор третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , був призваний за мобілізацією 07.07.2022 і проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини у районі ведення бойових дій на території Донецької області батько заявниці зник безвісти. Через деякий час тіло її батька було знайдене і він вважається загиблим. На підставі цього вона отримала свідоцтво про смерть батька. Від шлюбу (який було розірвано 06 квітня 2023р., фактично з чоловіком вона не проживала з серпня 2022р.) у заявника народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так як її дитина часто хворіла і потребувала постійного догляду, вона була вимушена знаходитись вдома і не працювати. Зважаючи на той факт, що її колишній чоловік не утримував ні її, ні їхнього сина, то батько заявника взяв на себе обов`язок по утриманні її та онука. Батько постійно допомагав їм фінансово, що підтверджується переказами на її картковий рахунок. Так як вона за період проходження військової служби її батьком ОСОБА_2 (з липня 2022 р. по лютий 2024 р.) не мала взагалі доходу, то кошти, які перераховував її батько і були основним доходом, тобто заявник та її син перебували на його утриманні.
Представник Міністерства оборони України в системі «Електронний суд» направив пояснення, в яких зазначив, що заява ОСОБА_1 не підлягає та не може бути розглянута в порядку окремого провадження та повинна бути залишена без розгляду. У заявника фактично виник спір, зокрема, з іншими членами родини, котрі мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а саме із дружиною загиблого військовослужбовця. Таким чином, враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження. Заявником не було надано докази на підтвердження наявності/відсутності доходів та доходів особи для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, оскільки не підтверджено, що дохід іншої особи був саме єдиним джерелом доходу позивача. Заявником також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за іншою особою протягом вказаного терміну перебування на утриманні, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані особою, тому вважає, що заяву потрібно залишити без розгляду.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Савинський О.Г. підтримав позовну заяву у повному обсязі.
Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити заяву на розсуд суду.
Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00057069028 від 12.03.2026 – стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області актовий запис № 17 від 15.08.1998, в якому зазначено мати: ОСОБА_7 , батько- ОСОБА_8 , 29.08.1998 року внесено зміни до реєстру про визнання батьківства, актовий запис про встановлення батьківства № 20 від 28.08.1998, а саме змінено прізвище дитини з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , відомості про батька з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , відомості про матір з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 (а.с. 70-72).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (зв. сторона а.с.13).
Відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 - ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15). 
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00057069251 від 12.03.2026 – 20.06.1997 виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 21 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який розірвано, про що складено актовий запис відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області 09.12.2003, актовий запис № 281 (а.с. 67-69). 
Із сповіщення № 53 командира військової частини НОМЕР_1 та начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2024 вбачається, що сповіщено ОСОБА_1 про те, що її батько старший стрілець-оператор третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу за мобілізацією 07.07.2022 - зник безвісті 17.02.2024 в передмісті с. Ласточкине, Покровського району, Донецької області, внаслідок протистояння збройній агресії РФ під час виконання бойового завдання у військовій частині НОМЕР_4 по захисту Батьківщини (а.с. 28).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце смерті Донецька область, Покровський район, с. Ласточкине, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.20). 
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу від 20.09.2025 – після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , було заведено спадкову справу №127/2024, та зареєстровано в спадковому реєстрі за № 73001855, за якою спадкоємцем померлого за законом є його донька- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8). 
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19).
Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.04.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 розірвано (а.с. 17-18).
Як вбачається з повідомлення генерального директора КНП Солоницівської селищної ради «Медичний центр «Здоров`я+» Харківського району» № 485 від 25.08.2025 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неодноразово проходить обстеження у вузьких спеціалістів. 08.06.2023 у лікаря-ортопеда, має діагноз: синдром гіпермобільності, вальгусна деформація ступней, внутриротаторна установка нижніх кінцівок. 19.09.2023 у лікаря-невропатолога, має діагноз: синдром тонусних порушень на резидуально органічному фоні. 19.09.2023 у лікаря-гастроентеролога, має діагноз: панкреатопатія, функціональний розлад біліарного тракту, гіпокунезія жовчного міхура. Рекомендовано спостереження гастроентеролога, ортопеда, хірурга, психіатра (спеціаліста з розладів харчової поведінки) (а.с. 7).
Матеріали справи містять квитанції про перерахунок коштів, спільні фото та роздруківки смс повідомлень з мобільного телефону між заявником та її батьком (а.с. 9-10, 21-24, 25-27 ).
Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 здійснював грошові перекази на рахунок заявниці (а.с. 29-30).
Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 06.09.2025 за період з січня 2023 по січень 2024 року стосовно ОСОБА_1 відсутні (а.с. 31).
З відповіді № 2289057 від 29.01.2026 з державного реєстру фізичних осіб, платників податків про джерела та суми доходів отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи зазначено доходи та утримані податки стосовно ОСОБА_1 з 1 кварталу 2024 по 4 квартал 2025 року – отримано 09.07.2024 14 600,00 грн, джерело отримання доходу в/ч НОМЕР_7 (а.с. 60).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд дійшов такого висновку.
Щодо доводів представника Міністерства оборони України про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право між членами сім`ї загиблого, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.
Представник Міністерства оборони України вказував на спір між заявницею та іншими членами родини, зокрема дружиною загиблого ОСОБА_2 , що, за його твердженням, свідчить про наявність спору щодо розподілу одноразової грошової допомоги.
Однак суд відхиляє зазначені доводи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між загиблим ОСОБА_2 та його колишньою дружиною був розірваний ще у 2003 році. Інших осіб, які б могли оспорювати викладені заявницею вимоги судом не встановлено. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи представника Міністерства оборони України про наявність спору про право не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, отже підстави для залишення заяви без розгляду згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України відсутні.
Щодо заяви ОСОБА_1 по суті.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні батька. Метою встановлення вказаного юридичного факту ОСОБА_1 зазначила призначення та отримання нею, як особою, що перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця, одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час смерті батька заявниці) зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року, зокрема, стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена у новій редакції.
Частиною першою статті 16-1 вказаного Закону встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент звернення заявниці до суду із цією заявою), до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній на час смерті батька заявника) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Змістом абзацу першого частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину передбачено статтею 198 СК України у випадку непрацездатності повнолітнього сина, який потребують матеріальної допомоги, та статтею 199 СК України у випадку, якщо повнолітній син продовжує навчання до досягнення двадцяти трьох років і потребує матеріальної допомоги.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Матеріалами справи підтверджується, що на момент загибелі батька заявниця була повнолітньою та працездатною особою. Доказів, які б підтверджували її належність до категорії непрацездатних осіб, що мають право на призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суду не надано. Відсутні також належні докази того, що допомога, яку вона отримувала від батька, була для неї єдиним або основним джерелом засобів існування, а не додатковою підтримкою. Виписка за рахунком містить інформацію про перекази заявниці коштів від інших осіб, які як пояснив представник заявниці в судовому засіданні здійснені хрещеною матір`ю сина заявниці. Проте вказана обставина лише додатково підтверджує висновок суду про відсутність підстав для встановлення факту перебування заявниці на утриманні саме загиблого ОСОБА_2 . Наявність регулярних грошових надходжень від третіх осіб (зокрема, від хрещеної матері дитини) свідчить про те, що фінансове забезпечення заявника та її дитини мало характер сукупної добровільної допомоги з боку кола родичів та близьких осіб, а не було виключним обов`язком та єдиним джерелом існування, яке забезпечував безпосередньо батько.
Надані заявником докази не доводять факт перебування заявника на утриманні батька після досягнення нею повноліття, а також постійного спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного побуту, наявності взаємних права і обов`язків, що притаманних сім`ї.
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у родинних стосунках (батько та дочка), реєстрацію за однією адресою, не можуть беззаперечно свідчити, що повнолітня дочка перебувала на утриманні батька або одержувала від нього допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування. 
Вирішуючи питання про встановлення факту перебування особи на утриманні, суд має встановити не лише факт надання фінансової допомоги, а й неможливість особи самостійно забезпечити свій прожитковий рівень.
Заявниця обґрунтовує перебування на утриманні тим, що не працювала через необхідність догляду за малолітньою дитиною, яка часто хворіє, та відсутністю допомоги з боку колишнього чоловіка. 
Суд зазначає, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дитину покладено на її батьків. Невиконання батьком дитини, колишнім чоловіком заявниці обов`язку щодо сплати аліментів є підставою для примусового стягнення таких коштів або отримання державної допомоги, але не може автоматично перекладати правовий статус «утриманця» на повнолітню доньку загиблого військовослужбовця в розумінні Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців».
Надані докази (виписки по картковому рахунку) свідчать про те, що батько ОСОБА_2 надавав доньці регулярну фінансову допомогу. Проте суд розцінює це як добровільну батьківську підтримку та вияв сімейної турботи, а не як обов`язкове утримання особи, яка позбавлена можливості самостійно заробляти кошти. Фінансова допомога від родича не є тотожним юридичному поняттю «перебування на утриманні».
Встановлення факту перебування на утриманні для повнолітньої працездатної особи вимагає доведення об`єктивної неможливості працювати, чого у даній справі не встановлено.
Вказане в сукупності, на думку суду, свідчить про те, що матеріали справи не містять доказів перебування заявниці ОСОБА_1 на повному утриманні у загиблого батька ОСОБА_2 , що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні заяви.
На підставі викладеного та ст. 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315-317, 354 ЦПК України, суд -
ухвалив:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, про встановлення факту перебування на утриманні батька - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_9 ;
заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ: 00034022, місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6;
заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, юридична адреса: 62364, Харківська область, Харківський район, с-ще Пересічне, вул. захисників, 5.

Суддя  О. В. Пруднікова