Справа № 156/215/26
Провадження № 2/156/265/26
Рядок статзвіту № 40

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
06 травня 2026 року сел. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючої судді Малюшевської І.Є., 
за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду у сел. Іваничі цивільну справу № 156/215/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
І. Короткий виклад обставин справи
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Нові Кредити» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-623899 від 28.04.2023 року в розмірі 12 769,78 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник посилається на те, що 28.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про споживчий кредит № 00-623899 шляхом введення одноразового ідентифікатора VW7245 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://novikredyty.com.ua. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у виді відновлювальної Кредитної лінії у розмірі Кредитного ліміту 3 500 грн. на строк 20 календарних днів, на споживчі цілі без конкретної споживчої мети, на умовах зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, а також разовий платіж (за наявності) за послуги Кредитодавця, пов`язані з видачею Кредиту, відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та Внутрішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Нові Кредити».
ТОВ «Фінансова Компанія «Нові Кредити» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом переказу на картковий рахунок, відкритий до платіжної картки НОМЕР_1 . Проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 12 769,78 грн., а саме: 3 500 грн. - заборгованість по кредиту; 7275,75 грн. - заборгованість по процентам; 1994,03 грн. - інфляційне збільшення, чим порушуються права та інтереси ТОВ «ФК «Нові кредити»». За таких підстав, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Нові кредити»» заборгованість за Кредитним договором № 00-623899 від 28.04.2023 року в розмірі 12 769,78 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
ІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 05.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою суду від 23.03.2026 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі.
Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу - за місцем його реєстрації. Конверт із вкладенням, який надсилався на адресу зареєстрованого місця проживання вручено 14.03.2026 особисто ОСОБА_1 .
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
21.04.2026 року на виконання вимог ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 23.03.2026 року АТ КБ "ПриватБанк" надано витребувану судом інформацію.
Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення.
Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомила, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.
ІІІ. Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 28.04.2023 року між ТОВ «ФК «Нові кредити»» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про споживчий кредит № 00-623899.
Згідно з п.1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти у вигляді відновлювальної Кредитної лінії у розмірі Кредитного ліміту 3500,00 (три тисячі п`ятсот ) грн. на строк 20 (двадцять) календарних днів, на споживчі цілі без конкретної споживчої мети, на умовах зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, а також разовий платіж (за наявності) за послуги Кредитодавця, пов`язані з видачею Кредиту, відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та Внуртішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НОВІ КРЕДИТИ»
Відповідно до п.2.2. Договору Кредит надається Позичальнику в сумі встановленого Кредитного ліміту повністю або частинами (Траншами) у безготівковій формі шляхом зарахування на картковий рахунок у банку, зазначений в Заявці на отримання Кредиту.
Відповідно до п. 2.3. Договору датою видачі Кредиту вважається день списання коштів в межах суми Кредиту з рахунку Кредитодавця, у тому числі з балансу Кредитодавця, розміщеного в іншій фінансовій установі, що відповідно до умов договору з Кредитодавцем надає останньому платіжні послуги, з метою подальшого перерахування на картковий рахунок Позичальника у банку зазначений Позичальником у Заявці.
Пунктом 2.6. Договору визначено що розмір денної процентної ставки становить 2,50 (дві цілих 50 сотих) % і нараховується на суму наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом в розмірі визначеному п. 2.6. Договору, нараховується на суму Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у Позичальника, за весь строк кредитування, передбачений п. 1.1. цього Договору.
Відповідно до п. 2.8. Договору реальна річна процентна ставка за Кредитом становить: 375241,19 %. Відповідно до п. 2.9. Договору загальна вартість кредиту становить 5437,50, в тому числі: сума Кредиту 3500,00 (три тисячі п`ятсот) грн; сума процентів за Кредитом у розмірі згідно з п. 2.6. Договору за весь строк кредитування по цьому Договору 1837,50 грн; разовий платіж за видачу кредиту 100,00 грн.
Сторони погодили, що у зв`язку з наданням Кредиту у формі Кредитної лінії та на підставі п. 10 ч.1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" Графік платежів Кредитодавцем може не надаватись.
Позичальник повертає (погашає) суму Кредиту та проценти за користування Кредитом на банківський рахунок Кредитодавця в останній день строку кредитування: «18» травня 2023 р. (п. 3.1 Договору). Датою повернення кредиту Позичальником вважається день зарахування повної суми Кредиту, процентів за його користування та пені (у разі наявності) на рахунок Кредитодавця у банку, зазначений у цьому Договорі, або на сайті Кредитодавця https://novikredyty.com.ua (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору Кредит надається Позичальнику в сумі встановленого Кредитного ліміту повністю або частинами (Траншами) у безготівковій формі шляхом зарахування на картковий рахунок у банку, зазначений в Заявці на отримання Кредиту.
Договір підписаний відповідачем 28.04.2023 року шляхом введення одноразового ідентифікатора VW7245 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://novikredyty.com.ua.
Кредитні кошти були відправлені відповідачу на картковий рахунок позичальника, відкритий до платіжної картки НОМЕР_1 , що підтверджується копією Платіжної інструкції від 28.04.2023 року № 44d33b48-ea31-47ac-8df4-a73b8acbfade, а випискою за договором № б/н за період з 28.04.2023 по 01.05.2023 по картковому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 підтверджується зарахування 28.04.2023 на відповідний картковий рахунок відповідачки 3500,00 грн. Цією ж випискою підтверджується факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами.
За розрахунком позивача у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору № 00-623899 від 28.04.2023, станом на 30.05.2025 року заборгованість відповідача становить 12 769,78 грн., а саме: 3 500 грн. - заборгованість по кредиту; 7275,75 грн. - заборгованість по процентам; 1994,03 грн. - інфляційне збільшення.
При цьому, сума інфляційного збільшення представником позивача обґрунтована у позовній заяві. Так, представник позивача, посилаючись на п. 5.6. кредитного договору вказує, що у разі, якщо позичальник прострочив виконання грошового зобов`язання (не повернув суму Кредиту і проценти за користування ним, у строк визначений у п. 1.1. Договору, то він на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму Кредиту, проценти за користування ним з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також денну процентну ставку у розмірі 2,50 (дві цілих 50 сотих) проценти від суми боргу за весь час прострочення. Відповідач по справі прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором з 31.05.2024, відтак, період за який позивач вважа, що має право нараховувати інфляційні витрати становить з 31.05.2024 до 22.01.2026. За розрахунком представника позивача інфляційне збільшення: 10 775,75 x 1.18504812 - 10 775,75 = 1 994, 03 грн. Період прострочення грошового зобов`язання 602 дня.
З огляду на невиконання умов Кредитного договору № 00-623899 від 28.04.2023, ТОВ «ФК «Нові кредити»» 27.05.2025 надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу № 27/05-284 від 27.05.2025 року про необхідність сплатити борг за вищевказаним Договором у розмірі 10 775,75 гривень: 3 500 грн. - заборгованість по кредиту; 7275,75 грн. - заборгованість по процентам. Вимока кредитора про сплату боргу відповідачкою не виконана.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від відповідача не надходило.
ІV. Застосоване судом законодавство
Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору з використанням електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове рішення про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами Кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
V. Висновки суду
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються гл.71 ЦК України. 
З огляду на встановлені судом обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку, що між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов Кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав, відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «ФК «Нові кредити»» та ОСОБА_1 28.04.2023 року укладено електронний Кредитний договір № 00-623899. На підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Матеріали справи підтверджують виконання позивачем зобов`язань за договором, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.
Ураховуючи, що відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 00-623899 від 28.04.2023, а тому наявні обґрунтовані підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Нові кредити»» заборгованості за Кредитним договором № 00-623899 від 28.04.2023 у розмірі 10 775,75 грн: 3 500 грн заборгованості по кредиту та 7 275,75 грн заборгованості по процентам.
Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача суми інфляційного збільшення за період з 31.05.2024 року по 22.01.2026 року у розмірі 1994,03 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями ст. 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до пункту 18 Розділу «Прикінцевіта перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як встановлено судом, електронний Договір про споживчий кредит № 00-623899 з ОСОБА_1 укладено 28.04.2023, тобто після 23.02.2022 року, а тому нарахування відповідачу інфляційних втрат, визначених ст.625 ЦК України, за порушення умов договору у період з 31.05.2024 по 22.01.2026, є безпідставним. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми інфляційного збільшення за період з 31.05.2024 по 22.01.2026 у розмірі 1994,03 грн задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «Нові кредити»» та вважає, що такі підлягають до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Нові кредити»» заборгованості за електронним Договором про споживчий кредит № 00-623899 від 28.04.2023 у розмірі 10 775,75 грн.
VІ. Судові витрати
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1). 
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (84,38%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 246,53 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 530, 599, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 133,141, 187, 211, 247, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Законом України «Про судовий збір», суд, –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 00-623899 від 28.04.2023 в розмірі 10 775 (десять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 75 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати в розмірі 2 246 (дві тисячі двісті сорок шість) гривень 53 коп. 

Апеляційна скарга на рішення подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА", код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: вул. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. Є. Малюшевська