справа №176/2258/26
провадження №1-кп/176/454/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження №12026041220000178 від 04.04.2026 року по обвинуваченню  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковилкіно, Мордва, РФ, громадянка України, освіта вища, не заміжня, на утриманні має неповнолітню дитину 2011 року народження, пенсіонерка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався,і діє по теперішній час.
01 квітня 2026 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля входу до парку “Слави”, за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Героїв України, поблизу буд. 22, підійшла до сходів, які ведуть до парку де побачила, що на землі лежить жіноча сумка.
Піднявши її та відкривши ОСОБА_4 побачила в ній мобільний телефон “One Plus Nord CE 3 Life 5G”, модель: CPH2465, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , темно сірого кольору, з сім картою мобільного оператора “Київстар” номер телефону  НОМЕР_3 .
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону. 
01 квітня 2026, приблизно о 20 год. 20 хв., перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про дію в Україні воєнного стану, маючи на меті викрадення мобільного телефону "One Plus Nord CE 3 Life 5G", модель: СРН2465, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , темно сірого кольору, визначивши його як об?єкт свого злочинного посягання, ОСОБА_4 витягла зазначений мобільний телефон з сумки, сумку викинула, та із мобільного телефону дістала сім карту, яку в подальшому також викинула, взяла телефон до рук, заволодівши викраденим майном.
Надалі ОСОБА_4 умисно, з корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її злочинними діями ні хто не спостерігає, усвідомлюючи, що мобільний телефон "One Plus Nord CE 3 Life 5G", модель: СРН2465, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , темно сірого кольору, яким вона таємно заволоділа, їй не палежить, покинула місце вчинення нею злочину.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 4520,00 грн згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №841 від 18.05.2026. 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

28 травняя 2026 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12026041220000178 від 04.04.2026, та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому, сторони враховують фактичні обставини скоєного правопорушення, що належить до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин. На підставі наведеного сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 /п`ять/ років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якшо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України. 
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі й наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним.
Захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою та прокурором в його присутності. Зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування збитків.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України – судом не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. 
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання. 
Витрати на залучення експерта відсутні.
У межах кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.
Оскільки суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд, на підставі ст.475 КПК України, з урахуванням вимог ст. 374 КПК України, повинен вирішити питання про долю речових доказів. 
Запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2026 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою  ОСОБА_4  в присутності захисника ОСОБА_5 .
Визнати  ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, якшо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:
-мобільний телефон «One Plus Nord CE 3 Life 5G”, модель СРН2465, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , темно сірого кольору, який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 – залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена. 
Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1