Справа № 346/4562/25
Провадження № 2/346/331/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
28 травня 2026 р.	м. Коломия   Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі головуючого судді      Калинюка О.П.
з участю секретаря       Ковалюк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі – Печеніжинська селищна рада), про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .
За життя батькові позивачки належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
За життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким заповів позивачці все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. 
Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
Спадкоємцем майна ОСОБА_2 була його дружина, ОСОБА_3 , оскільки позивачка спадщину за даним заповітом не прийняла, а ОСОБА_3 належала до першої черги спадкування за законом та вступила в управління та володіння спадковим майном, здійснювала догляд за житловим будинком і обробляла земельні ділянки. Крім неї, у цьому будинку не було зареєстроване місце проживання інших осіб. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на вказані житловий будинок та господарські будівлі і споруди. 
Згідно до довідки № 458, виданої Печеніжинською селищною радою 05.07.2024 року, місце проживання ОСОБА_3 було зареєстроване, та вона проживала у АДРЕСА_1 з 1934 року і по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) В цьому житловому будинку також було зареєстроване місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 . 
З метою оформлення прав на дане спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Григорець М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Однак, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі зазначеного свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та відомостей щодо державної реєстарації права власності на вказане нерухоме майно. 

Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, 16.09.2025 року подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 57-60).

Представник відповідача ОСОБА_4 подала заяву від 06.10.2025 року, в якій вона просить розглянути справу без участі представника відповідача та визнала позов (а.с. 61).

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних свідоцтва про народження серії " НОМЕР_1 (актовий запис № 53) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.9)
Згідно з даними свідоцтва про шлюб серії " НОМЕР_2 (актовий запис № 15), виданого виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб 08.06.1985 року. У зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії " НОМЕР_3 (актовий запис № 54), виданого Печеніжинською селищною радою ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 10).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії " НОМЕР_4 (актовий запис № 32), виданого Печеніжинською селищною радою, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.12).

Згідно з довідкою № 500, виданою Печеніжинською селищною радою 24.07.2024 року, вказане господарство станом на 01.07.1990 року відносилося до робітничого двору. На момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у даному спадковому будинку було зареєстроване лише місце проживання його дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті останньої у цьому будинку не було зареєстроване місце проживання інших осіб. 
Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Печеніжинської селищної ради посвідчувався 22.10.2007 року за № 227, цей заповіт не змінювався і не скасовувався.
Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом вказаної селищної ради не посвідчувався. (а.с.15).
Згідно з довідкою № 458, виданою Печеніжинською селищною радою 05.07.2024 року, місце проживання ОСОБА_3 з 24.03.1967 року по день її смерті було зареєстрована у АДРЕСА_2 ). Назва вулиці змінена згідно з рішенням 20-ї сесії ІІІ демократичного скликання вказаної селищної ради від 13.11.2001 року. Зміна нумерації житлового будинку проведена згідно з рішенням виконкому вказаної селищної ради №149 від 24.11.2004 року (а.с. 14).
Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів №562 від 23.10.2024 року та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 07.11.2024 року, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 р. право власності на вказане спадкове майно, складається із: житлового будинку «А», загальною площею 96,7 кв. м., житловою площею 71, 2 кв. м.; навісу «Б»; навісу «В»; стайні «Г»; стодоли «Д»; вбиральні «Е»; криниці «№1»; огорожі «№ 2-6»; вимощення «І-ІІ» , не зареєстровано. Роки побудови - 1990-1998 (а.с.18-24).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 22.05.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті її матері ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та відомостей щодо державної реєстарації права власності на вказане нерухоме майно (а. с. 17).
Отже, судом встановлено, що після смерті свого батька позивачка є єдиною спадкоємицею вказаного нерухомого майна першої черги за законом, яка прийняла спадщину, крім неї спадкоємців нікого немає, чоловік спадкодавці помер до відкриття спадщини (а.с.76). 

Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суд Івано-Франківської області по справі № 346/5172/24 від 25.01.2025 року позивачці визначено три місяці додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с. 87-89) .

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 року № 48.
За змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.
Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема, положень Цивільного кодексу України 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Згідно з ст. 13 Закону Української PCP «Про сільську раду депутатів трудящих Української PCP» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку заселення, та ведення за встановленими формами погосподарських книг.
Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались актами органів влади (публічними актами), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.
Відповідно до ст. 328 чинного ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із ч.1 ст.1216 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що визнання відповідачами (їх представниками) позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачкою як за єдиним спадкоємцем за законом права власності на вказане нерухоме майно колишнього робітничого двору, оскільки інші особи не претендують на вказане майно та не витребували свої частки в цьому майні.
Отже, позов підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, статтями 346, 347, 1217,1261, 1268,1296 ЦК України, керуючись статтями 81, 263 - 265, 268, 273, 3542-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , жителькою с. Баня-Березів, Косівського району Івано-Франківської області, право власності на будинковолодіння   АДРЕСА_3 , та складається із: житлового будинку «А», загальною площею 96, 7 кв. м., житловою площею 71, 2 кв. м.; навісу «Б»; навісу «В»; стайні «Г»; стодола «Д»; вбиральнї «Е»; криницї «№1»; огорожі «№ 2-6»; вимощення «І-ІІ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: 	Калинюк О. П.