Провадження № 2/742/1806/26 
Єдиний унікальний № 742/2058/26

РІШЕННЯ
0ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді   Павлова В.Г., 
секретаря судового засідання  Рубан Ж.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніхдітей та повнолітнюнепрацездатну дитину –

за участі сторін:
представник позивача ОСОБА_4 ,
представник відповідача Карпенко В.К.,

УСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
10.04.2026 р. представник позивача, адвокат Торбєєв М.О. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дітей; а також аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи з дати пред`явлення позову і на період непрацездатності сина.
Позов обґрунтовувався тим, що ОСОБА_1 з 20.11.2003 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем, перебувають на її утриманні та потребують матеріальної допомоги. Крім того, повнолітній син ОСОБА_3 із народження має генетичне захворювання, яке потребує належного лікування та постійного стороннього догляду.
Посилаючись на те, що відповідач не надає грошових коштів на утримання та розвиток дітей, незважаючи на наявність батьківського обов`язку та достатній матеріальний стан, позивач звернулася з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у судовому порядку.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву.Узагальнена позиція зводиться до часткового визнання позовних вимог. Не заперечуючи батьківського обов`язку утримувати дітей, відповідач наполягає на зменшенні розміру аліментів з огляду на такі обставини: на даний час проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від якого має неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; посилається нанезадовільний стан здоров`я, що суттєво обмежує його трудові можливості, а також на високий майновий стан позивачки, яка є власницею діючого Ресторану «Гранд Фемелі» загальною площею 222,5 кв.м.
З урахуванням наведеного відповідач просить визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову в розмірах, зазначених у відзиві на позовну заяву, та просив суд врахувати матеріальний стан відповідача, наявність у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, а також незадовільний стан його здоров`я.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.04.2026 р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2003 р., що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 20.11.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 505 /а.с.18/.
Згідно з копій свідоцтв про народження дітей: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є відповідач у справі – ОСОБА_2 та позивачка -  ОСОБА_1 /а.с.18-20/. 
Згідно витягів з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання №2026/005196822, №2026/005196992, №2026/005197142, встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 за адресою:  АДРЕСА_1 /а.с.7-11/.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю другої групи, інвалідність з дитинства, відповідно до довідки МСЕК серії 12ААГ №796616. Інвалідність встановлена на строк до 13.08.2025 р. /а.с.12/.
06.11.2025 р. проведено повторний огляд та винесено рішення про продовження ІІ групи інвалідності на два роки, що свідчить про його непрацездатність та потребу в матеріальній допомозі як на теперішній час, так і протягом усього періоду встановленої інвалідності.
Відповідно до тверджень позивача відповідач ОСОБА_2 є працездатним та будучи головою фермерського господарства «Росток», отримує регулярний і стабільний дохід, однак питання добровільної сплати аліменти у досудовому порядку вирішити не вдалося. Зазначена поведінка фактично позбавляє дітей права на належне матеріальне утримання та лікування.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбуз іншою жінкою, від якого має спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 /а.с.48/. 
Згідно з випискою №0605 про перебування у стаціонарі з 11.02.2026 р. по 23.02.2026 р. відповідач має клінічний діагноз: системний остеопороз важкого ступеня з множинними компресійними переломами тіл хребців Th3–Th9, деформуючий спондилоартроз, множинні протрузії міжхребцевих дисків грудного відділу хребта, стійка торакалгія, стійкий виражений больовий синдром, парез лівої нижньої кінцівки, ПФХ ІІ ступеня /а.с.45/.
Відповідно до тверджень відповідача, позивач ОСОБА_1 є ФОП та власницею ресторану «Гранд Фемелі», а відтак її матеріальний стан також підлягає врахуванню. 
Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків судом встановлено, що за період з І кварталу 2025 року по І квартал 2026 року загальний сукупний нарахований дохід відповідача ОСОБА_2 склав 937 885,95 грн, тоді як сукупний нарахований дохід позивачки ОСОБА_1 за аналогічний проміжок часу становив 205 297,94 грн.

V. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.
Згідно ст.ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Суд приймає до уваги конституційний обов`язок обох батьків утримувати до повноліття свою дитину, повноцінно забезпечувати її інтереси та право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також виходить із того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Оцінюючи твердження позивачки про те, що відповідач є головою фермерського господарства, та твердження відповідача про те, що позивачка є власницею прибуткового ресторану, суд зазначає, що обидві сторони мають стабільні джерела доходу. Проте, дохід ОСОБА_2 (937,885.95грн) суттєво перевищує дохід ОСОБА_1 205,297.94грн) за аналогічний період (більш ніж у 4.5 рази). При цьому, відповідач має значні активи у вигляді земельних часток (паїв), що генерують високий пасивний дохід.
Аналізуючи доводи відповідача щодо наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в інших відносинах, суд зазначає, що вказана обставина, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.182 СК України, обов`язково враховується судом при визначенні розміру аліментів. Сам по собі факт народження дитини в інших відносинах не є безумовною підставою для автоматичного зниження розміру утримання для інших дітей, проте він свідчить про збільшення фінансового навантаження на платника аліментів та необхідність дотримання балансу прав усіх дітей відповідача на належне матеріальне забезпечення. 
Окрім того, суд зважає на те, що хронологічно народження дитини в інших відносинах відбулося майже одночасно з народженням дитини у зареєстрованому шлюбі. Зазначене свідчить про свідоме планування відповідачем своєї батьківської відповідальності та паралельне взяття на себе додаткових майнових зобов`язань, що, у свою чергу, не може бути безумовною підставою для автоматичного зниження розміру утримання для інших дітей та погіршення їхнього матеріального становища.
Водночас суд враховує, що ОСОБА_2 є головою фермерського господарства «Росток», а позивачка ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності та власницею діючого ресторану. Зважаючи на рівність обов`язків батьків (ст. 180 СК України) в сукупності з доведеним фактом незадовільного стану здоров`я відповідача та його матеріальним станом, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та визначити розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, що дозволить забезпечити інтереси дітей від першого шлюбу, не порушуючи при цьому прав іншої малолітньої дитини платника.
Щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить з такого.
Статтею 198 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На відміну від правовідносин щодо утримання неповнолітніх дітей (ст. 180 СК України), де обов`язок батьків є безумовним, аліментні зобов`язання щодо повнолітніх непрацездатних дітей перебувають у прямій залежності від балансу між реальними потребами дитини та фактичною спроможністю платника надавати таке утримання без нанесення суттєвої шкоди іншим особам, які перебувають на його утриманні.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема: стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, а також наявності у нього інших дітей або непрацездатних утриманців.
Судом беззаперечно встановлено, що повнолітній син ОСОБА_7 має важке генетичне захворювання та є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, а отже, об`єктивно потребує значних коштів на лікування та сторонній догляд.
Водночас при визначенні розміру стягнення суд не може залишати поза увагою інші істотні обставини справи та матеріальні зобов`язання відповідача. Судом встановлено, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває ще двоє неповнолітніх дітей від шлюбу з позивачкою ( ОСОБА_8 , 2012 р.н., та ОСОБА_9 , 2020 р.н.), на утримання яких цим же рішенням суду стягується 1/3 частина всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, відповідач має на утриманні третю неповнолітню дитину - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в іншому фактичному шлюбі. Таким чином, відповідач за законом зобов`язаний одночасно забезпечувати утримання трьох неповнолітніх дітей.
Також суд враховує надані медичні документи (виписка зі стаціонару №0605), які підтверджують незадовільний стан здоров`я самого відповідача ОСОБА_2 , у якого діагностовано системний остеопороз важкого ступеня з множинними компресійними переломами хребців та парезом лівої нижньої кінцівки, що об`єктивно підвищує його власні витрати на лікування та реабілітацію і частково знижує його загальну працездатність.
За змістом ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів суд обов`язково бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Матеріалами справи (відомостями ДРФО №2829707) підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності із самостійним стабільним доходом, який станом на початок 2026 року зріс до 15 000 грн на місяць, а отже, вона також має фінансову спроможність брати участь в утриманні повнолітнього сина.
Задоволення позовних вимог у розмірі 1/4 частини доходу на повнолітнього сина (додатково до 1/3 частини на неповнолітніх дітей) призвело б до стягнення з відповідача сумарно більше ніж половини всього його доходу. Це поставило б відповідача у скрутне матеріальне становище, порушило б баланс прав його третьої малолітньої дитини від фактичного шлюбу на належне виховання та суперечило б загальним засадам справедливості й добросовісності.
Враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між матеріальними потребами непрацездатного повнолітнього сина ОСОБА_7 та обов`язком відповідача одночасно утримувати трьох інших неповнолітніх дітей, зважаючи на підтверджений незадовільний стан здоров`я платника аліментів та реальну фінансову спроможність матері долучатися до покриття додаткових витрат, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовну вимогу в цій частині, визначивши розмір аліментів на повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.
Зважаючи на високий рівень доходів відповідача, стягнення саме 1/6 частини (а не 1/4) у грошовому еквіваленті все одно становитиме суттєву і достатню суму для покриття потреб повнолітнього сина ОСОБА_7 у лікуванні та догляді, повністю відповідатиме критеріям розумності та найкращим інтересам дитини, не порушуючи при цьому майнових прав інших утриманців.
Визначений судовим рішенням розмір аліментів є реальним, необхідним і дасть змогу матері забезпечити гармонійний розвиток дітям, а після сплати аліментів в розпорядженні відповідача залишаться кошти, достатні для забезпечення його нормальної життєдіяльності.
Суд наголошує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому, сторони за наявності умов для збільшення або зменшення визначеного судом розміру аліментів мають право звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто в даному випадку з 10.04.2026 р. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України.

VІ. Розподіл судових витрат
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, оскільки позивач на підставі пп.1 п.1 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір” звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. 
Керуючись ст.141,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2  у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2026 р. і до досягнення повноліття дітей. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.04.2026 року і на весь період його непрацездатності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одну тисячу триста тридцять одна) грн. 20 коп. 
Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ;

третя особа:  ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ;

Суддя           В.Г.Павлов