Справа № 185/532/25
Провадження № 2/185/899/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

08 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.
прокурора Олійникова Б.Ю.
представника відповідача – адвоката Скирди В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду.

Прокурор посилається на те, що 01 липня 2019 року було зареєстровано право власності Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 1223582300:01:002:0704 площею 20,0097 га.
Рішенням Межиріцької сільської ради від 03 вересня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у приватну власність за рахунок земельної ділянки площею 20,0097 га.
На підставі проекту землеустрою земельна ділянка з кадастровим номером 1223582300:01:002:0704 площею 20,0097 га поділена на інші земельні ділянки:
№1 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0828 площею 2 га
№ 2 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га
№ 3 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0830 площею 16,0097 га.

Рішенням Межиріцької сільської ради від 21 квітня 2021 року затверджено документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.
Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Зайцева Антона Вадимовича № 59627113 від 03 серпня 2021 року, номер відомостей про речове право 43297703. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2424321812235.
Водночас документально підтверджено, що зазначена земельна ділянка належать до категорії земель природно-заповідного фонду. 

Заявлені такі позовні вимоги:
-визнати незаконним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 21 квітня 2021 року, на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га,
-усунути перешкоди власнику - Межиріцькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Межиріцької сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га шляхом скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Зайцева Антона Вадимовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 59627113 від 03 серпня 2021 року, та здійсненої на його підставі державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку,
-усунути перешкоди власнику – Межиріцькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Межиріцької сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути зазначену земельну ділянку у власність Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради. 

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зазначив, що факт розташування спірної земельної ділянки на території заказника виключає можливість перебування цієї земельної ділянки у приватній власності відповідача. Оскільки відповідач набув цю земельну ділянку безоплатно внаслідок приватизації, вона підлягає поверненню у власність територіальної громади.

Представники Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради у судове засідання не з`явились, згідно поданих заяв просять розглянути справу без їх участі, позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення сільської ради не було жодної інформації про розташування спірної земельної ділянки в природоохоронній зоні, межі ландшафтного заказника «Урочище Могила Баба» не були визначені на місцевості, висновок експерта, зроблений у межах кримінального провадження, є неналежним доказом, оскільки дані для експертизи отримані з порушенням вимог КПК України. Крім того відповідач є добросовісним набувачем, а прокурор у порушення вимог абзацу другого частини 4 статті 177 ЦПК України не вніс на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна за експертною оцінкою 

Згідно з постановою ВС від 05 листопада 2025 року у справі № 190/998/21, системний аналіз норм права дозволяє зробити висновок про те, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у комунальній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду із комунальної власності був можливим тільки на підставі постанови Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо вилучення (викуп) земельної ділянки погодила Верховна Рада України.

Судом установлено, що 19 березня 2002 року Дніпропетровська обласна рада прийняла рішення № 525-22/ХХІІІ «Про природно-заповідний фонд області» , яким зокрема затвердила перелік цінних природних територій, що резервуються для подальшої організації об`єктів природно-заповідного фонду області (згідно з додатком 2).

У зазначеному переліку в додатку 2 до рішення обласної ради під номером 19 значиться водороздільно-балковий об`єкт « ОСОБА_2 », розташований у Павлоградському районі, села Оженківка – Червона Долина. (том 1, а.с.52-59)

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 29 січня 2009 року № 521-18/У створено на території Павлоградського району ландшафтний заказник місцевого значення «Урочище Могила Баба» загальною площею 625,7 га з метою збереження і відтворення цінного природного ландшафту та чисельності популяцій багатьох рідкісних видів рослин і тварин. (том 1, а.с.60-61)

Згідно протоколу огляду комп`ютерних даних (сайту та завантажених документів) від 01 січня 2025 року, прокурор Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Олійников Б.Ю. провів огляд інформації, відображеної на веб-порталі Національної кадастрової системи і встановив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 розташована в межах шару «Природно-заповідний фонд». (том 1, а.с.80-86)

01 липня 2019 року зареєстровано право комунальної власності Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 1223582300:01:002:0704 площею 20,0097 га. (том 1, а.с.95) 

Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 21 грудня 2018 року, перший заступник начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області передав, а голова Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади прийняв земельну ділянку загальною площею 4215,1732 га згідно з додатком. (том 1, а.с.101-102)

У пункті 99 додатку до зазначеного акту вказана земельна ділянка з кадастровим номером 1223582300:01:002:0704 площею 20,0097 га, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки відсутні. 

Рішенням Межиріцької сільської ради від 03 вересня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у приватну власність за рахунок земельної ділянки площею 20,0097 га.
На підставі проекту землеустрою земельна ділянка з кадастровим номером 1223582300:01:002:0704 площею 20,0097 га поділена на інші земельні ділянки:
№1 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0828 площею 2 га
№ 2 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га
№ 3 - з кадастровим номером 1223582300:01:002:0830 площею 16,0097 га.

Рішенням Межиріцької сільської ради від 21 квітня 2021 року затверджено документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. (том 1, а.с.87-94)

Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Зайцева Антона Вадимовича № 59627113 від 03 серпня 2021 року. (том 1, а.с.96)
Отже право власності відповідача на спірну земельну ділянку виникло 03 серпня 2021 року.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2023 року у справі № 910/8413/21, фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду. При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено. Зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. У випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов. 

Прокурором не доведено, що станом на дату набуття права комунальної власності Межиріцької сільської ради на спірну земельну ділянку, а також станом на дату реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку було визначено належність цієї земельної ділянки до природно-заповідного фонду, а саме її розташування на території заказника «Урочище ОСОБА_3 ».

При розробці проектної документації на спірну земельну ділянку не було встановлено будь-яких обмежень у її використанні. Як пояснив у судовому засіданні інженер-землевпорядник ОСОБА_4 , допитаний як свідок, він приймав участь у розробленні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, при цьому перевіряв з доступних джерел, у тому числі з публічної кадастрової карти та наявних графічних матеріалів, чи немає заборон на використання цієї земельної ділянки і таких заборон не існувало, інакше його проект не пройшов би перевірку. При розробці документації свідок не отримував інформації про належність спірної земельної ділянки до природно-заповідного фонду, якщо ділянці присвоєний кадастровий номер, документація була погоджена. 

Відповідач ОСОБА_1 вказує на те, що він є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, на момент набуття ним права власності на це майно межі заказника « ОСОБА_2 » не були визначені на місцевості і він не знав і не міг знати про розташування спірної земельної ділянки в межах заказника. За загальним правилом добросовісність набувача нерухомого майна презюмується. 

Як визначено частиною 5 статті 390 Цивільного кодексу України, суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У статті 330 ЦК України закріплено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з пунктом «г» частини 3 статті 388 Цивільного кодексу України, держава, територіальна громада може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо майно на момент вибуття з володіння держави або територіальної громади належало до об`єктів або територій природно-заповідного фонду, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів (територій) на момент вибуття з володіння.

За інформацією Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля), інформаційний шар «Природно-заповідний фонд» підготовлено в рамках проекту «Підтримка прозорого управління земельними ресурсами в Україні», що впроваджувався Світовим банком та фінансувався Європейським Союзом. 
Міндовкілля відповідно до Порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами, затвердженого постановою КМУ від 03 червня 2013 року № 483, з метою інтеграції державних кадастрів та реєстрів природних ресурсів надало зазначений інформаційний шар для відображення на публічній кадастровій карті України «Природно-заповідний фонд» листом від 04 червня 2021 року. (том 1, а.с.176)

Версія шару «Природно-заповідний фонд» , яка опублікована на публічній кадастровій карті 09 червня 2021 року, не є остаточною і уточнюється в рамках проекту Німецького фінансового співробітництва (FC), який фінансується Міністерством економічного співробітництва та розвитку Німеччини (BMZ) через Банк розвитку KfW.

Разом з тим Міндовкілля зазначає, що відповідно до статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 

Матеріали справи не містять встановлення в натурі меж території ландшафтного заказника «Урочище Могила Баба», належність спірної земельної ділянки до території заказника визначена прокурором на підставі версії шару «Природно-заповідний фонд», відображеної на веб-порталі Національної кадастрової системи, яка не є остаточною і може в подальшому змінитися.

Спеціалістом ФОП ОСОБА_5 зроблено висновок про розташування земельної ділянки з кадастровим номером 1223582300:01:002:0829 в межах ландшафтного заказника «Урочище Могила Баба» на підставі проектної документації щодо створення цього заказника, тобто до встановлення в натурі його меж, що також не підтверджує однозначно тих обставин, на які посилається прокурор, а саме, що відповідач набув право власності на земельну ділянку, яка на той час була визначена як така, що перебуває в межах ландшафтного заказника. (том 1, а.с.178-180)

Висновок експерта № 425-24 від 17 лютого 2025 року за результатами проведення комплексної судової експертизи з питань землеустрою та земельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 42021042120000050, згідно якого спірна земельна ділянка знаходиться у межах ландшафтного заказника, зроблений на підставі вивчення проекту створення ландшафтного заказника регіонального значення «Урочище Могила Баба» в межах Павлоградського району Дніпропетровської області, розробленого Дніпропетровським національним університетом у 2005 році, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та даних ДЗК. (том 2, а.с.152-169)

Отже експертиза проведена виходячи з даних проектної документації 2005 року, яка не визначає меж природоохоронної зони на час проведення експертизи, тобто на 2025 рік. Тому суд не бере до уваги висновок експерта як доказ розташування спірної земельної ділянки в межах ландшафтного заказника. 

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області на адвокатський запит надана відповідь про відсутність інформації про розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів стосовно ландшафтного заказника місцевого значення «Урочище ОСОБА_3 ». Також відсутня інформація про встановлення меж ландшафтного заказника «Урочище Могила Баба» в натурі. Відомості про території цього заказника до Державного земельного кадастру не вносились. Державна реєстрація обмежень у використанні земель цього заказника не здійснювалася. Шар «Природно-заповідний фонд», що доступний для ознайомлення у Державному земельному кадастрі, не містить офіційних відомостей ДЗК та носить виключно інформативний характер. (том 2, а.с.113-114)

Відповідач є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки протилежного не доведено. Прокурор не надав належних доказів того, що на момент здійснення приватизації спірної земельної ділянки вона мала статус території природно-заповідного фонду, а саме, що межі ландшафтного заказника були визначені в натурі (на місцевості) і спірна земельна ділянка розташовувалася в цих межах. Таким чином відсутні визначені законом підстави для витребування майна від добросовісного набувача. 

Крім того прокурором не дотримані вимоги абзацу другого частини 4 статті 177 ЦПК України щодо попереднього внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, що є обов`язковою умовою для постановлення судом рішення про витребування майна від добросовісного набувача і самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

При зверненні до суду прокуратурою сплачений судовий збір у розмірі 7267 грн згідно платіжної інструкції № 4710 від 23 грудня 2024 року. (том 1, а.с.1)
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Повне судове рішення складено 08 травня 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
-Павлоградська окружна прокуратура, 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Світличної Ганни, 64-А, ЄДРПОУ 02909938,
-Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), 49000 місто Дніпро, вулиця Лабораторна, будинок 69, ЄДРПОУ 43877118,
-Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 49000 місто Дніпро, вулиця Лабораторна, будинок 69, ЄДРПОУ 38752461, 
-Межиріцька сільська рада, 51473 Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, провулок Виконкомівський, будинок 1, ЄДРПОУ 04338948,
- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Суддя У.М. Болдирєва