ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2071/26 Справа № 202/139/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Халаджи О. В.
суддів: Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.,
секретар Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 лютого 2025 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування (суддя першої інстанції Богун О.О.), -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду першої інстанції із позовною заявою до  ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідача на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 114 104,01 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028 грн.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 лютого 2025 року закрито провадження у справі за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
На вказану ухвалу суду ПрАТ «СК «АРКС» подало апеляційну скаргу, в якій зазначало, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а також його висновки не відповідають обставинам справи. Вказувало на те, що ст. 255 ЦПК України не передбачає такої підстави для закриття провадження, як застосування строків позовної давності. Також звертало увагу, що строки позовної давності було продовжено у зв`язку із карантинним обмеженнями та введенням воєнного стану.
Враховуючи наведене страхова компанія просила скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 лютого 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Закриваючи за заявою відповідача провадження у справи за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із вказаним.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду з огляду на наступне.
Підстави для закриття провадження закріплені у ч. 1 ст. 255 ЦПК України 
Зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Закриваючи провадження суд першої інстанції посилався на те, що позивачем пропущено строк пазової давності і наслідки такого пропуску просила застосувати сторона відповідача. Однак, із зазначених вище положень вбачається, що такої підстави для закриття провадження ст. 255 ЦПК України не містить.
Крім того слід зазначити, що відповідно до положень глави 19 ЦК України які регламентують питання пов`язані із позовною давністю, наслідки спливу строку позовної давності застосовуються судом за заявою відповідача зробленою до винесення ним рішення та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. (ч,3,4 ст. 267 ЦК України). 
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.
У справі що переглядається ухвалою від 07 лютого 2025 року провадження у справі відкрито та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву від 05.03.2025 року відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності та просив у зв`язку із цим відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд першої інстанції розглянувши це клопотання надав висновки тільки щодо пропуску строку позовної давності без розгляду заявлених позовних вимог по суті спору.
Однак відмова у задоволенні позову через сплив строку позовної давності можлива виключно під час розгляду справи по суті.
Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18.
Таким чином, у справі що переглядається апеляційним судом застосування наслідків пропуску строку на цій стадії судового процесу є неможливим 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 367, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 лютого 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 9 червня 2026 року.

Судді:          О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк