№ 207/1438/26 
№ 3/207/329/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м.Кам`янське
Суддя Південного районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області Притуляк С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Кам`янського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ: 
До Південного районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 143 №951470 від 09.03.2026р., ОСОБА_1 , 09.03.2026р. біля 18:00 год. у кіоску без назви в м.Кам`янське по пр.Відродження здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без документів суб`єкта господарювання (далі нерозбірливо), чим порушила вимоги ст.3, 19, 58 ПКУ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, про дату і час судового розгляду повідомлялася належним чином.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.
При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.
Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції…».
Таким чином, особа, якій висунуте звинувачення, повинна бути детально поінформована про його причину, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення останнього, а також про його характер, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.
Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.
Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 143 №951470 від 09.03.2026р., дії ОСОБА_1 , які полягали у роздрібній торгівлі тютюновими виробами без документів суб`єкта господарювання, що є порушенням вимог ст.3, 19, 58 ПКУ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Однак, ст.3 Податкового кодексу України надає визначення податковому законодавству України; стаття 19 Податкового кодексу України визначає, хто є представником платника податків та його права; стаття Податкового кодексу України регулює питання щодо податкових повідомлень-рішень.
Отже, жодна із вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення норм Податкового кодексу України не стосується роздрібної торгівлі тютюновими виробами, однак їх порушення інкриміновано ОСОБА_1 .
Частина перша статті 164 КупАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
При цьому, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення зазначено, що місцем роботи ОСОБА_1 є «торговий кіоск» та не встановлено, чи вона здійснює фактично господарську діяльність без держаної реєстрації як суб`єкта господарювання, чи як найманий працівник (реалізатор). 
Вказане свідчить, що суть описаного особою яка склала протокол правопорушення та його правова кваліфікація, інкримінованого ОСОБА_1 є незрозумілою та суперечливою і не дає чіткого розуміння в чому ж саме її обвинувачують.
До того ж, частина протоколу заповнена нерозбірливим почерком, що не дозволяє в повній мірі оцінити його зміст.
Приймаючи до уваги те, що відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, суд розглядає дану справу за наявними матеріалами, без повернення протоколу на дооформлення.
Суд зазначає, що за для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення суд повинен чітко розуміти в чому обвинувачують особу. Відсутність чіткого, конкретизованого обвинувачення унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки суд перевіряє факти, які підлягають оцінці лише в межах обвинувачення.
Крім того, суд зауважує, що згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).
Однак, всупереч наведених норм, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів на підтвердження факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів (тобто передачу товару за грошові кошти), на чому фактично базується обвинувачення. Додані фотографії торгівельного павільйону та пачок сигарет можуть підтвердити лише фізичне існування вказаних об`єктів але ж аж ніяк не факт продажу.
Крім того, з огляду на суть даних правовідносин як купівля-продаж, в даному випадку тютюнових виробів, продавець за свій товар отримує грошові кошти - виручку. Однак співробітники поліції, вилучаючи тютюнові вироби, з незрозумілих причин не вилучили виручку від їх продажу, що інкримінується ОСОБА_1 та підтверджує цей факт.
Додані до протоколу письмові пояснення від імені ОСОБА_1 , написані працівником поліції, нею не підписані, про що мається відповідна відмітка. 
Отже, фактично до протоколу додано лише: не підписані ОСОБА_1 письмові пояснення від її імені; фотографія торгового павільйону з жінкою в ньому та поліцейським поряд; фотографія Е-документу з «Дія»; фотографія предмету, схожого на пачку сигарет, опечатаного біркою; копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №951467 від 09.03.2026р., згідно якого ОСОБА_1 , 09.03.2026р. біля 18:00 год. у кіоску без назви в м.Кам`янське по пр.Відродження, 104Б, продала тютюнові вироби без марки акцизного збору VRTA Wite у кількості 2 шт. за ціною 160 грн. гр-ці. ОСОБА_2 , чим порушила вимоги ст.226 ПКУ та ст.65 ГКУ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.
Зазначені матеріали жодним чином не підтверджують факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів 09.03.2026р.
Суд не вправі самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення інкрімінованого ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя          С.А. Притуляк