Справа №572/7089/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року    м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» Донцова Євгенія Олександрівна звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 69689,59 грн. Одночасно просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2024 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі позивач АТ «ПУМБ») та ОСОБА_1 (надалі відповідач) було укладено кредитний договір №200329961592 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами вказаної заяви відповідачу відкрито пакет послуг «ВСЕМОЖУ Online 2,99 (без страховки)» №200329961592, поточний рахунок у гривні, видано картку миттєвого випуску та встановлено кредитний ліміт у сумі 50000,00 грн. Відповідач прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодився з умовами користування кредитним лімітом, строком його дії, процентною ставкою, порядком погашення заборгованості та правом Банку змінювати кредитний ліміт у порядку, передбаченому ДКБО.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн. та забезпечивши можливість користування кредитними коштами у межах такого ліміту. Відповідач кредитними коштами користувався, однак свої зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитним лімітом належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30 жовтня 2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 69689,59 грн., з яких: 49998,56 грн. — заборгованість за кредитом; 19691,03 грн. — заборгованість за процентами; 0 грн. — заборгованість за комісією. Тому позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розміщене оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 51), у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, на підставі частини першої статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24 липня 2024 року ОСОБА_1 підписав заяву №200329961592 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ».
Із вказаної заяви №200329961592 від 24 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ», у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування, та погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, зокрема через дистанційні канали обслуговування за наявності технічної можливості в АТ «ПУМБ».
Із заяви №200329961592 вбачається, що під час її оформлення Банком було ідентифіковано відповідача як клієнта, зазначено необхідні анкетні та контактні відомості, а також узгоджено обрані ним умови банківського обслуговування. Наведені у заяві дані узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують, що саме відповідач звернувся до Банку для відкриття банківського продукту та отримання кредитного ліміту.
Відповідно до розділу 1 заяви №200329961592 відповідач просив відкрити йому пакет послуг «ВСЕМОЖУ Online 2,99 (без страховки)» №200329961592 з сервісами/послугами та вартістю відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також поточний рахунок у національній валюті для власних потреб. У цьому ж розділі заяви зазначено про оформлення картки миттєвого випуску та підключення послуги «SMS-банкінг» для отримання повідомлень про стан рахунку та здійснені операції.
Також із розділу 1 заяви №200329961592 вбачається, що обслуговування поточного рахунку відповідача здійснюється за дебетово-кредитною схемою, яка передбачає можливість встановлення кредитного ліміту відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У цій же заяві зафіксовано волевиявлення відповідача на встановлення кредитного ліміту у розмірі 50000,00 грн.
Згідно з розділом 1 заяви розрахунковим днем визначено 30 число місяця, платіжною датою — 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту — 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом указаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО.
Цим же розділом заяви передбачено, що кредитний ліміт може бути змінено з інформуванням клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону із зазначенням нового розміру кредитного ліміту, максимальна сума кредитного ліміту зазначена у ДКБО і на поточну дату складає 200000,00 грн. У разі незгоди зі зміненим розміром кредитного ліміту клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до Банку. Якщо клієнт не заявив про свою незгоду та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання такого SMS-повідомлення, згода клієнта зі зміною вважається підтвердженою.
Відповідно до розділу 1 заяви стандартна процентна ставка за користування коштами кредитного ліміту складає 35,88 %, денна процентна ставка складає 0,0611 %, тип процентної ставки — фіксована. Реальна річна процентна ставка складає 42,36 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, визначена у розмірі 12229,00 грн., а загальні витрати за користування коштами кредитного ліміту — 2229,00 грн. При цьому в заяві зазначено, що відповідний розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 10000,00 грн. та наступного її погашення у строк 12 місяців рівними платежами.
У заяві також визначено наслідки невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань. Зокрема, зазначено, що Банк має право застосувати штраф, а клієнт на вимогу Банку зобов`язаний сплатити Банку штраф відповідно до умов ДКБО; у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом застосовується процентна ставка на суму основного боргу у розмірі 62 % річних, тип процентної ставки — фіксована, денна процентна ставка — 0,0996 %, реальна річна процентна ставка — 69,12 % річних.
Крім того, підписанням заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний із ними, зокрема з умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання з усіх відкритих у Банку рахунків клієнта; усі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Із заяви вбачається, що відповідач отримав картку НОМЕР_1 та ПІН до неї, ознайомлений з правилами користування карткою, які надано йому в дату підписання заяви шляхом розміщення на сайті Банку як складової частини ДКБО, та зобов`язався їх дотримуватися.
Окремо у заяві зазначено, що відповідач розуміє всі наслідки підписання заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО, не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані або вчинені в електронній формі.
На підтвердження погодження відповідачем умов споживчого кредитування представником позивача долучено до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, із якого вбачається, що до укладення договору відповідачу було надано інформацію про кредитодавця, тип кредиту, суму кредитного ліміту, строк кредитування, мету та спосіб надання кредиту, процентні ставки, порядок повернення кредиту, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача та наслідки прострочення виконання зобов`язань.
Зокрема, згідно з паспортом споживчого кредиту, тип кредиту визначено як кредитна лінія, сума/ліміт кредиту — 50000,00 грн., строк кредитування — 12 місяців із можливістю продовження, мета отримання кредиту — загальні споживчі цілі, спосіб надання кредиту — шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту. Пільгова процентна ставка становить 0 % річних, стандартна процентна ставка — 35,88 % річних, тип процентної ставки — фіксована. Паспортом також визначено порядок щомісячного внесення платежів, розмір яких залежить від суми заборгованості за кредитом, та наслідки прострочення, зокрема застосування процентної ставки 62 % річних при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Отже, паспорт споживчого кредиту підтверджує, що відповідач до укладення договору був ознайомлений з основними умовами кредитування, вартістю користування кредитом, порядком його повернення та наслідками порушення зобов`язань.
Крім того, представником позивача долучено до матеріалів справи Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка разом із заявою на приєднання, тарифами та іншими додатками визначає зміст прав та обов`язків сторін за укладеним договором.
Зі змісту Публічної пропозиції вбачається, що приєднання клієнта до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб здійснюється шляхом оформлення заяви на приєднання до Договору. Водночас пунктом 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції передбачено право Банку змінювати розмір кредитного ліміту, у тому числі збільшувати або зменшувати його, за умови інформування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення. У разі якщо клієнт у встановлений строк не заявив про незгоду зі зміненим розміром кредитного ліміту та/або здійснив платіжну операцію після отримання відповідного повідомлення, згода клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.
Також умовами Договору передбачено порядок направлення Банком клієнту повідомлень поштою або електронними засобами зв`язку, зокрема SMS-повідомленнями, електронною поштою, через інтернет-банкінг чи інші дистанційні сервіси Банку, а остаточною підставою для визначення розміру заборгованості є бухгалтерські облікові дані Банку.
На підтвердження встановлення відповідачу кредитного ліміту представником позивача долучено довідку про збільшення кредитного ліміту, згідно з якою за договором №200329961592 від 24 липня 2024 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн. зі ставкою 35,88 % річних.
Надання відповідачу можливості користування кредитними коштами та фактичне використання кредитного ліміту підтверджується випискою по рахунку за період з 24 липня 2024 року по 30 жовтня 2025 року. Із зазначеної виписки вбачається, що після встановлення кредитного ліміту за рахунком відповідача здійснювалися операції з переказу кредитних коштів на картку, списання комісій відповідно до тарифів Банку, нарахування процентів за користування кредитним лімітом, а також відображено переведення заборгованості за основним боргом і нарахованими процентами у прострочену заборгованість за договором №200329961592 від 24 липня 2024 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №200329961592 від 24 липня 2024 року станом на 30 жовтня 2025 року, за відповідачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 69689,59 грн., з яких: 49998,56 грн. — заборгованість за сумою кредиту; 19691,03 грн. — заборгованість за процентами; 0 грн. — заборгованість за комісією.
Поданий розрахунок заборгованості узгоджується із заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, довідкою про встановлення кредитного ліміту та випискою по рахунку, оскільки підтверджує встановлення відповідачу кредитного ліміту, користування кредитними коштами, нарахування процентів та наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) вих. №KHO-44.2.2/1345 від 28 жовтня 2025 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором. Із зазначеної письмової вимоги вбачається, що Банк повідомляв відповідача про неналежне виконання ним зобов`язань за кредитним договором, наявність заборгованості за договором №200329961592 та необхідність сплати 69689,59 грн.
Отже, досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору №200329961592 від 24 липня 2024 року шляхом підписання заяви на приєднання до ДКБО, погодження відповідачем умов Публічної пропозиції АТ «ПУМБ», отримання відповідачем інформації про умови кредитування через паспорт споживчого кредиту, встановлення на його рахунок кредитного ліміту у сумі 50000,00 грн., фактичне користування кредитними коштами, нарахування процентів за користування кредитним лімітом та неналежне виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань. Відповідач у передбачений договором строк використані кредитні кошти та нараховані проценти у повному розмірі не повернув, унаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. З метою її погашення позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою, однак заборгованість погашена не була. Таким чином, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у цьому випадку АТ «ПУМБ». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі споживачу і доведені до його відома, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України другий контрагент, тобто споживач послуг банку, приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Як встановлено судом, при укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України, про що відповідач був проінформований у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності, визначеними статтями 12, 13 ЦПК України, сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У справі, що розглядається, відповідачем не подано жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Також відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору або повного чи часткового погашення заявленої до стягнення заборгованості.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», а якщо стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.
Отже, матеріалами справи встановлено, що відповідач порушив зобов`язання з повернення використаних кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, а за ним обліковується прострочена заборгованість за наданим кредитом у зазначеному вище розмірі.
За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати його сумніву, оскільки він узгоджується із заявою на приєднання, паспортом споживчого кредиту, довідкою про встановлення кредитного ліміту та випискою по особовому рахунку відповідача.
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі №478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину. У цій справі використання відповідачем коштів у межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою по рахунку, що у сукупності з іншими доказами підтверджує виникнення між сторонами кредитних правовідносин.
Крім того, на час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідачу було встановлено кредитний ліміт та яким він користувався, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.
Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи, що всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 69689,59 грн., а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, оскільки при подачі позову позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №246 від 12 грудня 2025 року, то понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 16, 204, 207, 509, 525, 526, 530, 598, 599, 611, 612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 95, 128, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 69689,59 грн. (шістдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень 59 копійок), з яких: 49998,56 грн. - заборгованість за кредитом; 19691,03 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», юридична адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ: 14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 31 березня 2021 року органом 2110.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області      Оборонова І.В.