ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 687/1072/25
Провадження № 22-ц/820/689/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., Костенка А. М.,
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та відновлення меж земельної ділянки.
Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації речових прав на земельні ділянки кадастрові номери 6825281200:01:003:0074 і 6825281200:01:003:0034, відновлення межі земельної ділянки кадастровий номер 6825281200:01:003:0049 площею 1,2998 га, розташованої за адресою с. Вишнівчик, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, яка належить йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 604294 від 22 серпня 2012 року.
Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.
ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що в Україні діє воєнний стан. У грудні 2025 року та січні 2026 року російська федерація здійснювала масовані атаки на об`єкти енергетичної інфраструктури України, що спричинило тривалі відключення електроенергії. Зазначені обставини об`єктивно вплинули на можливість своєчасного вчинення процесуальних дій. З посиланням на практику Європейського Суду та Верховного Суду зазначає, що суди мають уникати надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм.
У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав. 
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до норм ЦПК України.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач тричі не з`явився у підготовче засідання і не забезпечив свою участь у справі в режимі відеоконференції, про що за його заявою була постановлена ухвала суду, та не повідомив про причини неявки. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 і 2 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статі 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Згідно з частиною 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в підготовче засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого засідання у справі. 
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в підготовчому судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
За матеріалами справи ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та призначено підготовче засідання на 02 грудня 2025 року на 10-00 год.
25 листопада 2025 року позивач подав через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2026 року постановлено проводити засідання у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 02 грудня 2025 року ОСОБА_2 у підготовче засідання в режимі відеоконференції не з`явився, підготовче засідання відкладено на 16 грудня 2025 року на 09-45 год. 
Згідно з протоколом підготовчого засідання від 16 грудня 2025 року позивач у підготовче засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, про причини неявки не повідомив. Підготовче судове засідання відкладено на 08 січня 2026 року на 13-30 год. 
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 08 січня 2026 року ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, про причини неявки не повідомив.
Отже, встановивши, що позивач був належним чином повідомлений про підготовче засідання у справі, тричі не з`явився в підготовче засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують.
Посилання в апеляційній скарзі на воєнний стан в Україні та здійснення у грудні 2025 року та січні 2026 року російською федерацією масованих атак на об`єкти енергетичної інфраструктури України, що спричинило тривалі відключення електроенергії, як на поважну причину неявки до суду, не заслуговує на увагу. 
Воєнний стан сам по собі не є автоматичною поважною причиною для неявки до суду. Обставини, викликані ним, що перешкодили позивачу з`явитися в підготовче засідання чи брати участь у справі в режимі відеоконференції не підтверджені доказами. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про надмірний формалізм при застосуванні процесуальних норм.
Залишення позову без розгляду у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача позивача (якщо він не подав заяву про розгляд за його відсутності) не вважається надмірним формалізмом, а є імперативною вимогою процесуального закону, спрямованою на забезпечення принципу диспозитивності та ефективності судочинства.
Оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року. 

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді Р. С. Гринчук

А. М. Костенко