Справа № 462/3469/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

18 червня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Боровкова Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» про ухвалення додаткового рішення,
встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
18 травня 2026 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» 64369 гривні 55 коп. заборгованості та 2422,40 судового збору;всього стягнуто 66791 (шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 95 коп.; в решті вимог позову відмовлено.
У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
22 травня 2026 року представник позивача скерував до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені ним судові витрати, пов`язані із витратами на правничу допомогу в розмірі 17600 грн.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2026 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» 64369 гривні 55 коп. заборгованості та 2422,40 судового збору;всього стягнуто 66791 (шістдесят шість тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 95 коп.; в решті вимог позову відмовлено.
Згідно з пунктом 3 частиною 1статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно із нормами частин 1- 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд зазначає, що позовна заява містить вимогу стягнення з відповідача судових витрат.
22 травня 2026 року представник позивача скерував до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені ним судові витрати, пов`язані із витратами на правничу допомогу в розмірі 17600 грн.
Таким чином, позивачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до вищевказаної заяви долучені:
договір про надання правової допомоги № 37/24, укладений 27 березня 2024 року між позивачем ОСББ «Фамільний дворик» та адвокатським об`єднанням «Марусяк і Партнери»;
акт приймання-передачі послуг №78/26-2 від 22 травня 2026 року та детальний опис наданих послуг, відповідно якого підписанти ствердили, що адвокатом були надані, а клієнтом прийняті та оплачені юридичні послуги на суму 17600 грн., зокрема за аналіз документів, складання позовної заяви, підготовка заяви про збільшення позовних вимог ,підготовка апеляційної скарги, участь у судовому засіданні та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення;
платіжна інструкція № 2236 від 28 березня 2024 року про сплату ОСББ «Фамільний дворик» 11000,00 гривень за надані юридичні послуги та платіжна інструкція № 5873 від 22 травня 2026 року про сплату ОСББ «Фамільний дворик» 6600,00 гривень.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи, а також додані до справи договір про надання правової допомоги, акти прийняття-передачі наданих послуг з описом наданих послуг, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд дійшов висновку, що 6000 грн. є співмірними із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Заяву позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Школьної Елли Вікторівни під час розгляду справи № 462/3469/24 у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп. 
В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» (79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 230А, корпус 1; ЄДРПОУ 41405924).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя: 

Оригінал рішення.