КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року справа №320/39337/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "СВ "ФАКТОРІАЛ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "СВ "ФАКТОРІАЛ" (далі - позивач) з позовом до ГУ ДПС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування ППР від 16.04.2025р. за №№ 00345610701, 00345620701, 00345660701, 00345680701.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначене підготовче засідання.
Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Працівниками ГУ ДПС у місті Києві на підставі направлень від 28.01.2025р. N?2458/26-15-07-01-01-18, N?2459/26-15-07-01-01-18, N?2460/26-15-07-07-01, N?2461/26-15-07-07-03, від 03.02.2025 року N? 3180/26-15-24-02-02 виданих ГУ ДПС у місті Києві, та відповідно на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік та відповідно до статей 20,77,82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року , п.2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України від 08.07.2010 року N?2464- VI «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов?язкове державне страхування, у зв?язку зі змінами підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та інших Законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок, на підставі Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 16.02.2025 року N?281-п, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (код ЄДРПОУ 32048792) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 р.р., валютного - за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 р.р., єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 30.09.2024р.р. та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.02.2025р. N?15701/Ж5/26-15-07-01-01-20/32048792.
Перевірка проведена в період з 29.01.2025 по 11.02.2025, термін перевірки продовжувався з 12.02.2025 року по 18.02.2025 р. на підставі Наказу ГУ ДПС у м. Києві N?1023-п.
У відповідності до розділу 4 Акту перевірки «Висновок» контролюючим органом було здійснено наступний висновок:
Перевіркою встановлено, в тому числі, порушення ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ»:
1. п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, п. 5 П(с) БО N?11 «Зобов?язання, п.5 П(с) БО N?15 «Дохід», п. 1 ст. 9 ЗУ від 16.07.1999 N?996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2. ст. 1, п. 2.4 ст.2 Положення N?88 в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 2 144 461 грн., в тому числі по періодам: за 2018 рік - 1 694 527 грн., за 2019 рік - 172 630 грн. , за 202 рік - 277 304 грн;
2. п. 46.1 ст. 46 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України не подано додаток РІ до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2023 року, півріччя 2023. ІІ квартали 2023, 2023 рік, І квартал 2024 р, півріччя 2024, ІІ квартали 2024 року;
3. п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, встановлено несвоєчасну сплату грошових зобов?язань зазначених в податковій звітності з податку на прибуток підприємства.
4. п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200. 1 ст. 200, п.201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, п. 1 ст. 9 Закону України 16.07.1999 N?996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 303 149 грн., в тому числі по періодам: липень 2018 рік - 52 123 грн.; вересень 2018 рік - 244 406 грн., жовтень 2018 рік - 122 211 грн., листопад 2018 рік - 156 279 грн., грудень 2018 рік - 938 354 грн., квітень 2019 рік - 111 491 грн., травень 2019 рік - 48 686 грн., серпень 2020 рік - 4 грн., грудень 2020 рік - 147 287 грн., лютий 2021 рік - 17 297 грн., березень 2021 рік - 83 557 грн., серпень 2022 рік - 118 723 грн., вересень 2022 рік - 184 460 грн., жовтень 2022 рік - 16 418 грн., листопад 2022 рік - 20 184 грн., грудень 2023 рік - 41 669 грн.
5. п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року No2755-VI зі змінами і доповненнями, встановлено несвоєчасну сплату грошових зобов?язань зазначених в податковій звітності з податку на додану вартість.
6. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ в розмірі 16 667 гривень.
7. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями в результаті чого встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних /розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: до 15 календарних днів на загальну суму податку на додану вартість 347 746, 7 грн.
8. п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, п. 8.1 п.8.4, п. 8.5 розділ VIII Порядку обліку платників податків і зборів у зв?язку з неподанням та несвоєчасним поданням ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» повідомлень за формою N?20-ОПП, які пов?язані з оподаткуванням або через, які провадиться діяльність про зміни відомостей про об?єкт оподаткування ( взяття/зняття на/з обліку) до органів ДПС.
На підставі вказаних висновків перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено наступні податкові повідомлення -рішення:
- Податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 року N? 00345610701, яким встановлено порушення п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, п. 5 П(с) БО N?11 «Зобов?язання, п.5 П(с) БО N?15 «Дохід», п. 1 ст. 9 ЗУ від 16.07.1999 N?996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2. ст. 1, п. 2.4 ст.2 Положення N?88, збільшено суму грошового зобов?язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства на суму 2 611 250 грн. 00 коп.;
- Податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 року N? 00345620701, яким встановлено порушення п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200. 1 ст. 200, п.201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N?2755-VI зі змінами і доповненнями, п. 1 ст. 9 Закону України 16.07.1999 N?996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», збільшено суму грошового зобов?язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів(робіт, послуг) на суму 2 699 034 грн. 00 коп.;
- Податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 року N? 00345660701, яким встановлено порушення п. 57.1, п. 57.2 ст. 57, ст. 124, п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 125 135 грн. 25 коп.;
- Податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 року N? 00345680701, яким встановлено порушення п. 57.1, п. 57.2 ст. 57, ст. 124, п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники на суму 57 грн. 5 коп.
Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи; надавати органам державної влади та органам місцевого самоврядування на їх письмовий запит відкриту податкову інформацію в порядку, встановленому законом; оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом; вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.
Згідно з вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіку перевірок.
Як вбачається з п.77.1 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Порядок формування та затвердження плану-графіку, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пп. 14.1.164 п. 14.1 ст. 14 ПК України план - графік документальних виїзних перевірок - перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.
Пунктом 77.2 ст. 77 ПК України визначено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
У силу вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Таким чином, з огляду на зміст вищенаведених норм ПК України, обов`язковою передумовою для проведення планової документальної перевірки є включення платника податків до плану-графіку перевірок відповідного кварталу та отримання платником податку не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки наказу на її проведення.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.
З системного аналізу зазначених норм ПК України випливає, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та/або інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.
Реалізація зазначених етапів означає, що податкова перевірка відбулася як юридичний факт, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.
Щодо нормативного обгрунтування підстав відображення показників господарської діяльності в податковій звітності з ПДВ та податку на прибуток підприємств. Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв?язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України визначено, що 198.2. датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
Дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 
Дата отримання платником податку товарів/послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата (нарахування) ПДВ, у зв?язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
При цьому всі податкові накладні, що були складені в ході господарських взаємовідносин між ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» та його контрагентами були зареєстровані у встановленому законом порядку та строки визначені законом. Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Витрати для цілей визначення об?єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містити достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов?язує реалізацію права платника на податкову вигоду.
Пунктом 134.1. ст. 134 ПК України визначено, що об?єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
Збільшення від?ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно до п. 139.1.2. ст. 139 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму витрат (крім оплати відпусток працівникам та інші виплати, пов?язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 цієї статті), які відшкодовані за рахунок резервів та забезпечень сформованих відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Так, підтверженням реального здійснен господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, зокрема, вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов?язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до вимог п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 N?88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за N?168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Відповідно до п.2.1 зазначеного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов?язань і фінансових результатів.
Таким чином, реальність операції підтверджується первинним документами, а саме договорами, рахунками, платіжними дорученнями, видатковими та податковими накладними, Актами виконаних робіт та іншими документами.
На підтвердження включення сум ПДВ до складу податкового кредиту та понесених витрат ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» надано податковому органу належним чином оформлені копії первинно-бухгалтерських документів, що складені у відповідності до норм чинного Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та дефектність яких не визнана у встановленому законом порядку.
Вато зазначити, що в акті перевірки відсутні будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ», а також судових рішень щодо визнання правочинів, укладених між ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» та його контрагентами, недійсними.
ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» в повній мірі виконало свій обов?язок щодо декларування валових витрат та податкового кредиту, сформованого за рахунок фінансово-господарських відносин в періоді що перевірявся.
Щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ГІПЕРМАРКЕТ (ЄДРПОУ 440066139).
11 серпня 2022 року ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ГІПЕРМАРКЕТ» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець) укладено Договір N? 1108-22. Відповідно до умов даного Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця товар в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних. Оплата за Договором здійснюється на умовах 100% попередньої оплати та здійснюється на підставі рахунків Постачальника.
На виконання умов Договору Постачальником було забезпечено відвантаження товару на адресу Покупця, що підтверджується наступними видатковими накладними: Видаткова накладна N? HCн0010 від 16 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? HCн0020 від 23 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? HCн0016 від 21 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? HCн0019 від 22 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? HCH0015 від 20 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? НCн0031 від 28 вересня 2022 р.; Видаткова накладна N? HCн0023 від 26 вересня 2022 р., Видаткова накладна N?HCH0017 від 21 вересня 2022 р., Видаткова накладна N? HCн0025 від 27 вересня 2022 р, Видаткова накладна N? HCH0012 від 19 вересня 2022 р., Видаткова накладна N? HCн0039 від 30 вересня 2022 р., Видаткова накладна N? HHoA033 від 18 листопада 2022 р., Видаткова накладна N? HCн0034 від 29 вересня 2022 р., Видаткова накладна N? HAв0037 від 25 серпня 2022 р.
Крім того, вказані операції відображені в бухгалтерському обліку товариства, що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.
Щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом з ТОВ «ПОРТОС» (ЄДРПОУ 41862890).
3 січня 2018 року між ТОВ «ПОРТОС» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець) укладено Договір N? 0301-18. Відповідно до умов даного Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця товар в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних. Оплата передбачає розрахунок Покупця з Постачальником на умовах оплати на підставі видаткових накладних. На виконання умов Договору Постачальником було забезпечено відвантаження товару на адресу Покупця, що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна N?НЯн0010 від 16 січня 2018 р.; Видаткова накладна N? HHo002 від 01 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HCн001 від 16 вересня 2019 р.; Видаткова накладна N? HOк004 від 02 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HOк002 від 01 жовтня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк002 від 01 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк061 від 03 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк001 від 01 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0013 від 21 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HHo001 від 01 листопада 2018 р.; АКТ надання послуг N? 13 від 30 квітня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0014 від 06 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HOк0014 від 16 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00014 від 20 листопада 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИн0014 від 21 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0014 від 23 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НАп0014 від 27 квітня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0015 від 07 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НH00015 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0015 від 21 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0015 від 23 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HОк0015 від 24 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0016 від 10 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00016 від 26 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0016 від 29 травня 2018 р; АКТ надання послуг N? 16 від 31 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0017 від 13 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00017 від 19 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0018 від 22 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0018 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0019 від 16 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00019 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HOк0019 від 17 жовтня 2018 р.; Акт надання послуг N? 19 від 27 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HMa0019 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0020 від 07 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HOк0020 від 16 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00020 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИНОО20 від 18 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0020 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00021 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0021 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0021 від 18 червня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НOк0021 від 18 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0021 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00022 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HCH007 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИН0022 від 18 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0022 від 26 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00023 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0023 від 18 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИНО023 від 21 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0024 від 01 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0025 від 06 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HH00025 від 16 листопада 2018 .;Видаткова накладна N? HMa0025 від 23 травня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИн0025 від 28 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0026 від 04 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00026 від 18 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0026 від 21 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0026 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00027 від 17 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0027 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0027 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0027 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00028 від 16 листопада 2018 р. ТОВ «ПОРТОС» на 1 арк.; Видаткова накладна N? HДк0028 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0028 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0028 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0029 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00032 від 20 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0029 від 25 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00030 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0030 від 25 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0030 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0030 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИ 0031 від 18 червня 2018 р.: Видаткова накладна N? HДк0031 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0041 від 20 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0031 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00032 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0032 від 19 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00033 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0033 від 19 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0034 від 19 грудня 2018 р.;Видаткова накладна N? HДк0035 від 20 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HMa0026 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0037 від 16 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0038 від 17 грудня 2018 р; Видаткова накладна N? НДк0039 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0040 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0040 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк002 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0042 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0043 від 21 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0045 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0046 від 18 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0047 від 21 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0048 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0049 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0050 від 26 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0051 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0052 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0053 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0054 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0055 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0037 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0057 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0058 від 18 грудня 2018 р. Видаткова накладна N? НДк0059 від 19 грудня 2018 р. Видаткова накладна N?HДк0060 від 20 грудня 2018 р. Видаткова накладна N? НИЙн0012 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0062 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0063 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0064 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0065 від 28 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0066 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0067 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0017 від 26 травня 2018 р.; Акт надання послуг N?18 від 01 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HOK0018 від 17 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HHo0018 від 19 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0016 від 21 червня 2018 р. ; Видаткова накладна N?HOк0017 від 16 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0017 від 21 червня 2018 р.; видатНИН0018 від 22 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0018 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0019 від 16 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00019 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HOк0019 від 17 жовтня 2018 р.; Акт надання послуг N? 19 від 27 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HMa0019 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0020 від 07 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HOк0020 від 16 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00020 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИНОО20 від 18 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0020 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00021 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0021 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0021 від 18 червня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НOк0021 від 18 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0021 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00022 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HCH007 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИН0022 від 18 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0022 від 26 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00023 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0023 від 18 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИНО023 від 21 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0024 від 01 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0025 від 06 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HH00025 від 16 листопада 2018 .;Видаткова накладна N? HMa0025 від 23 травня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НИн0025 від 28 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0026 від 04 грудня 2018 р. Видаткова накладна N? HH00026 від 18 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0026 від 21 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0026 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00027 від 17 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0027 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0027 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0027 від 29 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00028 від 16 листопада 2018 р. ТОВ «ПОРТОС» на 1 арк.; Видаткова накладна N? HДк0028 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИН0028 від 26 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0028 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0029 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00032 від 20 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0029 від 25 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00030 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0030 від 25 червня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0030 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0030 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИ 0031 від 18 червня 2018 р.: Видаткова накладна N? HДк0031 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0041 від 20 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0031 від 31 травня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00032 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0032 від 19 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HH00033 від 16 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0033 від 19 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0034 від 19 грудня 2018 р.;Видаткова накладна N? HДк0035 від 20 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HMa0026 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0037 від 16 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0038 від 17 грудня 2018 р; Видаткова накладна N? НДк0039 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0040 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0040 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк002 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0042 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0043 від 21 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0045 від 17 грудня 2018р.; Видаткова накладна N? HДк0046 від 18 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0047 від 21 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0048 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0049 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0050 від 26 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0051 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0052 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0053 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0054 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0055 від 17 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? HДк0037 від 17 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0057 від 18 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0058 від 18 грудня 2018 р. Видаткова накладна N? НДк0059 від 19 грудня 2018 р. Видаткова накладна N?HДк0060 від 20 грудня 2018 р. Видаткова накладна N? НИЙн0012 від 21 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0062 від 22 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0063 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0064 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? НДк0065 від 28 грудня 2018 р. ; Видаткова накладна N? НДк0066 від 28 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HДк0067 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HMa0017 від 26 травня 2018 р.; Акт надання послуг N?18 від 01 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? HOK0018 від 17 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? HHo0018 від 19 листопада 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0016 від 21 червня 2018 р. ; Видаткова накладна N?HOк0017 від 16 жовтня 2018 р.; Видаткова накладна N? НИн0017 від 21 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк0012 від 04 грудня 2018 р.; Видаткова накладна NoHок001208 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HMa0012 від 16 травня 2018 р.; видаткова накладна N? HHo0012 від 16 листопада 2018 р.; видаткова накладна ЛНИн0012 від 18 червня 2018 р.;видаткова накладна N?HДк0011 від 04 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?Нок0011 від 05 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?НМф0011 від 16 травня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн0011 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?Нил0011 від 19 липня 2018 р.; видаткова накладна N?HCн002 від 21 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?Нок003 від 01 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo003 від 01 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HДк003 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HCн003 від 28 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo005 від 02 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HCн002 від 21 вересня 2018 р.; видаткової накладної N?Нок003 від 01 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo003 від 01 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HДк003 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HC#003 від 28 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo005 від 02 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HMp009 від 16 березня 2018 р.; видаткова накладна N?HИл009 від 17 липня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн009 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HOк0010 від 03 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк0010 від 04 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HMa0010 від 16 травня 2018 р.; видаткова накладна N?НМф0010 від 16 травня 2018 р.; видаткова накладна NНил0010 від 17 липня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн0010 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн008 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?Hок009 від 01 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк009 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HMp009 від 16 березня 2018 р.; видаткова накладна N?Нил009 від 17 липня 2018 р.: видаткова накладна N?НИн009 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HOк0010 від 03 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк0010 від 04 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн006 від 16 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HCH006 від 21 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк007 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HOк007 від 04 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?НЯн005 від 08 січня 2019 р.; видаткова накладна N?HФв005 від 23 лютого 2018 р.; Видаткова накладна N?HHo006 від 02 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HOк006 від 03 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?НФв003 від 16 лютого 2018 р.; видаткова накладна N?HMa005 від 04 травня 2018 р.; Видаткова накладна N?НИн005 від 16 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HMa004 від 04 травня 2018 р.; Видаткова накладна N?НИн004 від 16 червня 2018 р.; Видаткова накладна N?Нил004 від 17 липня 2018 р.; видаткова накладна N?HФв004 від 23 лютого 2018 р.; видаткова накладна N?HДк0023 від 18 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HMa0023 від 31 травня 2018 р. р.; видаткова накладна N?HФв002 від 16 лютого 2018 р.; видаткова накладна N?HДк0024 від 01 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн0024 від 25 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HMa0024 від 30 травня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo004 від 02 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HOк005 від 02 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк005 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HOк0013 від 04 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?НДк0013 від 05 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?НИн0013 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?НИо0013 від 19 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HCH002 від 21 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?HОк003 від 01 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HНо003 від 01 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HДк003 від 03 грудня 2018 р.; вилаткова накладна N?HCн003 від 28 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo005 від 02 листопада 2018 р.; видаткова накладна N?HФв006 від 23 лютого 2018 р.; видаткова накладна NoHHo007 від 07 листопада 2018р.; видаткова накладна N?HMa007 від 08 травня 2018 р.; видаткова накладна N?HCн007 від 27 вересня 2018 р.; видаткова накладна N?282 від 16 квітня 2018 р.; видаткова накладна N?283 від 13 квітня 2018 р.; видаткова накладна Л?НИн007 від 18 червня 2018 р.; видаткова накладна N?HOк008 від 02 жовтня 2018 р.; видаткова накладна N?HДк008 від 03 грудня 2018 р.; видаткова накладна N?HHo008 від 05 листопада 2018 р.
Крім того, факт отриманих послуг від вказаного контрагента підтверджується належним чином завірена копія акта надання послуг N?8. Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 31 березня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 13 листопада 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 16 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 16 квітня 2018р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?9 від 31 травня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 31 березня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?06 від 16 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?б від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?7 від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?04 від 28 вересня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?12 від 27 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?12 від 31 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?5 від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?5 від 28 вересня 2018 р.; НалежнимНалежним чином завірена копія акта надання послуг N?9 від 31 травня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?10 від 31 березня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?06 від 16 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?б від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?7 від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?04 від 28 вересня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?12 від 27 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?12 від 31 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?5 від 25 липня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?5 від 28 вересня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?11 від 26 квітня 2018 р.; Належним чином завірена копія акта надання послуг N?04 від 31 серпня 2018 р.; Акт наданих послуг N?3 від 28 лютого 2019 р.
3 січня 2019 року між ТОВ «ПОРТОС» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець) укладено Договір N? 0301-19.
Відповідно до умов даного Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця товар в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних.
Оплата передбачає розрахунок Покупця з Постачальником на умовах оплати на підставі видаткових накладних: видаткова накладна N?HЯн003 від 02 січня 2019 р.; видаткова накладна N?НЯн004 від 08 січня 2019 р.; видаткова накладна N?НЯн006 від 09 січня 2019 р.; видаткова накладна N?HЯн002 від 09 січня 2019 р.; видаткова накладна N?НЯн008 від 11 січня 2019 р.; видаткова накладна N?НЯн007 від 11 січня 2019 р; видаткова накладна N?НЯн009 від 21 січня 2019 р; видаткова накладна N?НЯн0011 від 25 січня 2019 р.; видаткова накладна N?HФв002 від 16 лютого 2019 р.; Крім того, вказані операції відображені в бухгалтерському обліку товариства, що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.
Щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом ТОВ «БАСАРІ ГРУП» (ЄДРПОУ 41314408) 02 квітня 2018 року між ТОВ «БАСАРІ ГРУП» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець) укладено Договір N? 0204-18. Відповідно до умов даного Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця товар в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних. Оплата передбачає розрахунок Покупця з Постачальником на умовах оплати на підставі видаткових накладних. На виконання умов Договору Постачальником було забезпечено відвантаження товару на адресу Покупця, що підтверджується наступними видатковими накладними: N? 283 від 13.04.202018 року та N?282 16.04.2018 року. За результатами отриманого товару, Покупцем було здійснено оплату за товар, що підтверджується платіжними дорученнями N?262 від 19.04.2018 та N?380 від 01.06.2018 р. Вказані операції, господарські взаємовідносини відображені в бухгалтерському обліку товариства, що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.
Щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом ТОВ «БФА ОЛІМПУС» ( ЄДРПОУ 43147363) 29 березня 2021 року було укладено Договір поставки N?21/03-1 між ТОВ «Будівельно-Фінансовий Альянс «Олімпус» ( Постачальник) та ТОВ «СВ» «Факторіал» Покупець) Відповідно до умов Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти і своєчасно оплатити Товар в порядку і на умовах, передбачених цим Договором. Вартість Товару, що постачається складається із суми всіх видаткових накладних. Рахунок на оплату N?10 від 31 березня 2021 р на оплату за придбаний товар у розмірі 501 341, 80 грн. Видаткова накладна N?51 від 31 березня 2021 та відображення в бухгалтерському обліку.
Щодо документального підтверження взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ЗЕД- СВІТ» (ЄДРПОУ 44191062) 9 грудня 2023 року укладено Договір N?0912-23 між ТОВ «ЗЕД-СВІТ» ( Постачальник) та ТОВ «СВ» Факторіал» (Покупець). Відповідно до умов Договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних та рахунках, а Покупець зобов?язується прийняти товар і оплатити йог на умовах цього Договору. Загальна сума Договору становить 250 015 грн. 68 коп.
На виконання умов Договору Постачальником було забезпечено передачу Товару що придбавався, що підтверджується видатковою накладною N? HДк00100 від 13 грудня 2023 року.
Щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ЮГ ЕКСПРЕСІЯ ( ЄДРПОУ 38247395).
17 грудня 2018 року укладено Договір N?0712-18 між ТОВ «ЮГ Експресія» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець). Відповідно до умов договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних та рахунках товар, а Покупець.
В рамках вказаного договору Постачальником було відвантажено товар , що підтверджується наступними видатковими накладними:
Видаткова накладна N? 1057 від 30 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? 1058 від 30 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? 1059 від 29 грудня 2018 р.; Видаткова накладна N? 1060 від 29 грудня 2018 р.
Також, в процесі здійснення діяльності було Укладено договір N?1107-22 від 11 липня 2022 року між ТОВ «ЮГ Експресія» (Постачальник) та ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» (Покупець). Відповідно до умов договору Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця в асортименті, кількості та за цінами вказаними у видаткових накладних та рахунках товар, а Покупець.
В рамках вказаного договору Постачальником було відвантажено товар , що підтверджується наступною видатковою накладною: Видаткова накладна N? НИл002 від 27 липня 2022 р.
Перевезення товару здійснювалося транспортом Покупця, який наявний в користуванні, що також підтверджується обліковими документами.
Варто зазначити, що вся господарська діяльність ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» пов?язана з наданням послуг у сфері будівництва, а це в свою чергу потребує постійної закупівлі матеріалів, що використовуються під час надання послуг.
З аналізу податкової звітності, можна встановити економічну та ділову мету діяльності підприємства, та динаміку в розвитку протягом всього часу здійснення господарської діяльності.
Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформації з баз даних ДПС.
Так, складання податкової інформації є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, у той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України.
За своєю правовою природою податкова інформація не є актом перевірки контролюючого органу та не може містити в собі аналізу господарських операцій платника податків та висновків про нереальність здійснених операцій. У зв?язку з цим, обгрунтування податковим органом виявлених порушень з посиланням на аналіз податкових інформацій є неправомірним.
Таким чином, не є належним та допустимим доказом інформація з баз даних ДПС по контрагентам ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ», оскільки її зміст свідчить, що жодні первинні документи не перевірялися взагалі, а інформація з баз даних ДПС сама по собі носить виключно інформативний характер.
Дана, позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13.02.2020 у справі N? K/9901/40252/18, від 14.03.2020 у справі N?K/9901/33057/18 та від 27.02.2020 у справі N? K/9901/26768/18.
Тобто, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі N?804/939/16.
Щодо посилань контролюючого органу на не можливість підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» з його контрагентами у зв?язку з відсутністю основних та трудових фондів.
Насамперед перевіряючи в акті перевірки зазначають, що у:
1. ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» наявні працівники у кількості 4 осіб, офіс ;
2. ТОВ «ПОРТОС» наявні працівники у кількості 2 осіб, наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості згідно рішення від 2020 року; про наявність обставин та результатів проведеного аналізу наявних даних що підприємству встановлено неможливість здійснення цим суб?єктом господарювання операцій по реалізації товарів.
3. ТОВ «БАСАРІ ГРУП» наявні працівники у кількості 2 осіб, відсутність фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, відсутня інформація про власні чи орендовані фонди, тощо. кани у кіпост оті, піо тість фіні.
4. ТОВ «БФА ОЛІМПУС» згідно поданої звітності підприємством наявність працівників складала у кількості 37 особи, наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості згідно рішення від травень 2022 року.
5. ТОВ «ЗЕД-СВІТ» відсутність у підприємства будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості згідно рішення від лютого 2024 року.
6. ТОВ «ЮГ ЕКСПРЕСІЯ» посилання на рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості згідно рішення від жовтня 2023 року, встановлено неможливість фактичного здійснення цим суб?єктом господарювання операцій по реалізації товарів.
Позивач стверджує, що під час виникнення та подальшого здійснення фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» з контрагентами пересвідчилось у Єдиному державному реєстрі про місцезнаходження підприємств, наголошує на тому, що жодних відомостей, які б свідчили про внесення відомостей про відсутність юридичних осіб за їх місцезнаходженням винесено не було і на дату подання даного позову немає.
Разом з тим, у контрагентів на момент здійснення взаємовідносин з позивачем були діючі свідоцтва платників податку на додану вартість.
Реєстрація податкових накладних відбувалась без блокування.
Варто зазначити, що чинне законодавство не вимагає використання праці тільки штатних працівників, а допускає укладання цивільних договорів для здійснення будь-яких робіт/послуг. Отже, висновки викладені в акті перевірки про відсутність у контрагента позивача основних чи трудових фондів для виконати реальної господарської діяльності, є припущеннями перевіряючих, а не достовірно встановленим фактом. Водночас, необхідно зауважити, що відповідно до положень ст. 61 Конституції України, в Україні визнана та діє індивідуальна відповідальність, тобто, позивач може нести відповідальність за дії контрагентів по ланцюгу постачання.
Враховуючи п. 8 господарювання зобов?язані статті 19 Господарського кодексу України усі суб?єкти самостійно здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію подо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом. Забороняється вимагати від суб?єктів господарювання надання статистичної інформації та інших даних, не передбачених законом або з порушенням порядку встановленого законом.
До того ж. відповідно До висновків Вищого адміністративного суду України викладених в ухвалах від 05.10.2010р. по справі N? К-21168/10 та по справі N? K-22322/10, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Податкове законодавство України (зокрема, Податковий кодекс України) не пов?язує право платника податку На додану вартість на віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість і з фактом дотримання податкової дисципліни його постачальником та з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, та не ставить таке право в залежність від сплати податку іншими учасниками господарських операцій по всьому ланцюгу товарообігу.
Тобто, не сплата чи не декларування контрагентами своїх податкових зобов?язань не можуть впливати на структуру податкового кредиту ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» чинне законодавство України не зобов?язує і не наділяє юридичних осіб правами перевіряти відповідність податкової звітності контрагентів-постачальників відповідно до угод та господарських операцій.
Отже, за таких обставин ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» не може відповідальність за фактичні чи ймовірні порушення податкового законодавства його контрагентами, чи контрагентами його контрагентів.
Також, відповідно до висновків Верховного Суду викладених в постановах від 21.02.2020р. по справі N?K/9901/26800/18 та від 27.02.2020р. по справі N?K/9901/26768/18, посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагентів позивача необхідних ресурсів для здійснення відповідної господарської діяльності з обсягом робіт та у відповідні строки, зокрема, технічного персоналу, матеріальних та виробничих активів, як на підставу для відмови в позові, обгрунтовано відхиляються судами, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов?язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умовами укладених між позивачем і вказаними вище контрагентами договорів.
Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на наявність Вироку суду по справі N?932/6993/23 від 29.08.2023р.
Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 05.03.2019 року по справі N?814/569/16, від 12.04.2018 року по справі N?826/1571/16, від 05.02.2019 року по справі N?810/1967/16, від 27.02.2018 року по справі N?802/1853/16-а, від 31.07.2018 у справі N? 808/1507/16, від 02.04.2019 у справі N? 826/6245/18, від 04.09.2018 у справі Л? 826/18952/14:
сам факт наявності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає пілетав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій для реалізації конкретних господарських операцій.
Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб?єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а тому необхідно встановлення фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів.
В даному випадку, сам факт того, що ОСОБА 5 заперечує свою участь у господарській діяльності ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» не може свідчити про відсутність фактично здійснених господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки жодних пояснень стосовно діяльності при взаємовідносинах з позивачем не надано. ОСОБА_5 міг надати відповідні довіреності на здійснення повноважень іншими особами від його імені та від імені ТОВ «Будівельний Гіпермаркет», що в рамках кримінального провадження не ОСОБА_5 як директора ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» на первинних документах не товариством не проводилось.
При цьому, зазначений вирок суду не містить відомостей про встановлення у ході як досудового слідства, так і судового розгляду будь-яких фактичних даних про наявність господарських операцій ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» з ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ». Жодних інших обставин, які 6 свідчили про неможливість здійснення господарських операцій саме з ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ», у вироку не встановлено.
При цьому, податковим органом в акті перевірки не наведено доказів протиправної діяльності ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ», спрямованої на отримання податкової вигоди або наявності змови з громадянином ОСОБА 5 з метою зменшення податкових зобов?язань.
Натомість, придбаний у ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» товар був фактично отриманий та сплачений ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ», а податкові накладні зареєстровані в ЄРПН, за таких обставин господарські операції останнього з ТОВ «Будівельний Гіпермаркет» мали реальний характер.
Так, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв?язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 16.05.2018 року по справі N?2a-0870/12052/11, від 08.08.2018 року по справі N?820/4428/17.
Щодо посилання податкового органу на включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, які не підтверджені складеними та зареєстрованими податковими накладними на загальну суму 164 588,07 грн. за період серпень 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року.
Так, ТОВ «СВ» ФАКТОРІАЛ» було подано уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з ПДВ, відповідно до яких було внесені відповідні зміни до показників раніше поданих декларацій з ПДВ за відповідні періоди.
У сукупності зазначені порушення свідчать про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті без належного дослідження фактичних обставин, з відступом від вимог Податкового кодексу України, законодавства про бухгалтерський облік, захист прав споживачів, а також принципів верховенства права, правової визначеності та пропорційності. Відтак, такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Водночас, відповідно до пунктів 109.1, 109.2 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1 статті 112 ПК України).
Відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності
Пунктом 112.7 статті 112 ПК України зазначено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.
Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Звичайна вина в податковому праві, з огляду на зміст пункту 112.2 статті 112 ПК України, наявна тоді, коли особа не вжила достатніх заходів для того, щоб поводитися розумно, добросовісно і з проявами належної обачності під час вчинення дій або бездіяльності, за які передбачено фінансову відповідальність, і ці обставини було доведено контролюючим органом. Причому усі наведені обставини мають бути наявними у сукупності (нерозумно, недобросовісно та без належної обачності). Тобто, щоб визнати особу винною, потрібно довести, що вона діяла водночас і нерозумно, і недобросовісно, і без належної обачності, при цьому, маючи змогу поводитися належними чином.
На відміну від цього, умисна вина наявна в тому разі, коли особа не лише не вжила достатніх заходів для того, щоб зберігати належну розумність, добросовісність та обачність, але також і вчинила певні конкретні діяння, спрямовані на невиконання податкового обов`язку.
Абзацом 2 пункту 109.1 статті 109 ПК України встановлено, що умисність діяння полягає в удаваному, цілеспрямованому створенні умов, які не можуть мати іншої мети, крім як порушення податкового законодавства чи іншого законодавства, що контролюється податковими органами. Цілеспрямоване створення умов для невиконання податкових обов`язків за своїм характером має відрізнятися від власне невиконання податкового обов`язку. Іншими словами, не можна визнати вчинене податкове правопорушення умисним лише за наявності самого факту невиконання вимог законодавства. Невиконання податкового обов`язку - це наслідок, який має бути результатом (1) або невжиття платником податків належних заходів з метою виконання такого обов`язку (і тоді правопорушення буде просто винним), (2) або цілеспрямованих діянь, метою яких є створення умов для невиконання вимог закону (і тоді правопорушення буде умисним).
п. 123.1. ст. 123 ПК України, передбачено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/ або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
В свою чергу п. 123.2. ст. 123 ПК України передбачено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Отже, юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за пунктами 123.2 статті 123 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України.
Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.
У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.
Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Отже, необхідною умовою притягнення платника податків до фінансової відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого пунктами 123.2 статті 123 ПК України, є наявність умисних дій та вини такого платника податків, що зумовлює обов`язок контролюючого органу під час перевірки встановити доведеність обставин, які б свідчили про цілеспрямоване створення платником податків умов, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України.
Контролюючим органом застосовано до позивача штраф в розмірі 25 відсотків від суми визначеного ним грошового зобов`язання, як за діяння, передбачені пунктом 123.2 статті 123 ПК України.
Водночас, в Акті перевірки контролюючим органом не зазначено обставини та не доведено фактів, які свідчили б про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання.
Умовами, які визначають вину особи, у розумінні статті 112 ПК України є: встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте невжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання; доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак, невжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчиненні податкового правопорушення.
Отже, Податковим кодексом України на контролюючий орган покладено обов`язок доведення вини, без виконання якого особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого необхідною умовою є наявність вини.
Для кваліфікації діянь позивача як таких, що вчинені умисно (що є підставою для застосування санкції за пунктом 123.2 ст.123 ПК України), контролюючий орган має довести існування обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Втім наявність таких обов`язкових передумов під час розгляду цієї справи відповідачем доведена не була.
Так, відповідачем не доведено, в тому числі не надано будь-яких доказів, що позивач діяв удавано, цілеспрямовано, нерозумно, недобросовісно та без належної обачності створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України, внаслідок чого він має бути притягнутий до фінансової відповідальності саме як за умисне вчинення податкового правопорушення.
Окремо слід звернути увагу й на принципі індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений статтею 61 Конституції України.
Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Слід також врахувати рішення Європейського суду з прав людини у справах "Булвес АД проти Болгарії" та "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії", які підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.
Оскільки були наявні всі первинні документи, вони складені без будь-якого порушення, підтверджували реальність проведених операцій, їх використання у власній господарській діяльності, податкові накладні прийняті Відповідачем та зареєстровані у в Єдиному реєстрі податкових накладних, Позивач вважає, що у Відповідача були відсутні підстави для винесення спірних податкових повідомлення рішення і вони є протиправним та підлягають скасуванню.
У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland") на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").
У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).
Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
У силу вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ "ФАКТОРІАЛ" (місцезнаходження: 03164, Київська обл., с. Білогородка, вул. Компресорна, 3; код ЄДРПОУ 32048792) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДРПОУ 44116011) 16.04.2025р. за №№ 00345610701, 00345620701, 00345660701, 00345680701.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ "ФАКТОРІАЛ" (місцезнаходження: 03164, Київська обл., с. Білогородка, вул. Компресорна, 3; код ЄДРПОУ 32048792) сплачений судовий збір у розмірі 30 280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.