154/1277/26 
2/154/1052/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року.         м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом,-
ВСТАНОВИВ:
Позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із:
- земельної ділянки загальною площею 0.60 га для ведення особистого підсобного господарства (ріллі), згідно з рішення сесії Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району №2/4 від 23.11.1994 року, що знаходиться на території Устилузької міської ради (колишньої Стенжаричівської сільської ради);
- житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельної ділянки загальною площею 2.0383 га, що знаходиться на території Устилузької міської ради (колишньої Стенжаричівської сільської ради);
- земельної ділянки загальною площею 3,1098 га, що знаходиться на території Устилузької міської ради (Стенжаричівської сільської ради).
08.05.1996 року її бабусею, ОСОБА_2 було складено заповіт, в якому вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, в тому числі житловий будинок з надвірними господарськими і побутовими будівлями і спорудами заповіла їй, своїй онуці ОСОБА_3 . Даний заповіт було складено у присутності представника Стенжаричівської сільської ради 08.05.1996 року, посвідченим ним та зареєстрований в реєстрі за №11. 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 2.0383 га та 3,1908 га на ім`я позивача ОСОБА_1 . Володимир-Волинською районною державною адміністрацією були видані державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЕ №314527 та ЯЕ №314528 від 10.08.2009 року.
На даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно баби, яке ще залишилось. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Водночас оформити право на спадщину в нотаріальному порядку вона не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок та незавершеністю процедури приватизації земельної ділянки площею 0.60 га, яка була надана їй для приватизації рішенням сільської ради, однак за життя нею не оформлена. У письмовому роз`ясненні нотаріуса від 23.01.2026 №59/01-16 зазначено про неможливість вчинення нотаріальної дії через відсутність необхідних документів. 
У зв`язку з викладеним позивач просить: визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби; визнати за нею право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,60 га в порядку спадкування за законом; судові витрати по справі залишити за нею.
Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак клопотала проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, від Устилузької міської ради надійшла заява про визнання позову, просили розгляд справи проводити у відсутність їх представника.
Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.
Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.
Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 23 за 1996-2000 роки Устилузької міської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 .
Згідно повідомлення КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 6468/01-04 від 04 грудня 2025 року станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась.
На підставі архівного витягу з рішення сесії Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 23 листопада 1994 року, № 2/4, ОСОБА_2 виділено земельну ділянку 0.60 га для підсобного господарства на підставі рішення Р-1109.
Згідно заповіту від 08.05.1996 року реєстр№1, посвідченого секретарем Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 08.05.1996 року зареєстровано у реєстрі №11, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, в тому числі житловий будинок з надвірними господарськими і побутовими будівлями і спорудами заповіла своїй онуці ОСОБА_3 . 
На підставі копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 стверджується зміна прізвища позивача, з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .
Згідно відомостей спадкової справи №608/2003 спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є її онука ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не встановлено.
Відповідно до ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно положень ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач ОСОБА_1 є особою, що претендує за заповітом на спадкове майно після померлої баби ОСОБА_2 , а відтак має право на успадкування прав та обов`язків останнього за заповітом, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Устилузької ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 
- право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку: загальною площею орієнтовно 0,60 га, яка розташована на території Устилузької (Стенжаричівської сільської ради) міської ради, передану для ведення особистого підсобного господарства, згідно рішення сесії Стенжаричівської сільської ради Володимира-Волинського району №2/4 від 23.11.1994 року «Про розгляд заяв громадян на передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок» ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимирського міського суду      Ігор ВІТЕР