Справа № 702/158/26
Провадження № 2/702/375/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Карабань З. І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (далі по тексту також ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», позивач), в інтересах якого діє представник Пархомчук С. В., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5797,70 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 гривень.
Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 13.09.2021 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №724629, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, за умовами якого ОСОБА_1 отримав в кредит 1700,00 грн. на погоджений умовами Договору строк у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, зобов`язався повернути їх і сплатити позикодавцю проценти за користування цими коштами.
30.11.2023 ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК «ФК Айкон Дебт Коллекшн» уклали Договір відступлення прав вимоги №1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ФК Айкон Дебт Коллекшн» приймає належні ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором станом на 26.12.2025 загальний розмір заборгованості за правочином становить 5797,70 грн, з яких 1700,00 грн основного боргу (тіла кредиту), 4097,70 грн прострочена заборгованість за відсотками.
Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просить суд стягнути на свою користь борг за Кредитним договором №724629 від 13.09.2021, а також понесені ним судові витрати.
Постановленою 03.03.2026 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та визначений термін для подачі відповідачем відзиву, заперечень на відповідь на відзив, позивачем - відповіді на відзив.
Постановленою 13.04.2026 ухвалою суд витребував у позивача докази надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а також детальний розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 .
Позивач ухвалу суду про витребування в нього доказів виконав частково, надав детальний розрахунок боргу за Договором та клопотав про витребування в АТ «Універсал Банк» відомостей про емітування банківської картки та виписки по рахунку з прихованим номером картки НОМЕР_1 . 
Клопотання представника позивача суд задовольнив і 11.05.2026 постановив ухвалу, якою витребував в АТ «Універсал Банк» відомості про емітування банківської картки та виписки по рахунку з прихованим номером картки НОМЕР_1 . 
Розгляд справи відкладений до 12 год. 00 хв. 22.06.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення, у випадку неявки у судове засідання відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, 09.03.2026 на адресу суду подав заяву, в якій категорично заперечив заявлені вимоги, просив справу розглядати за його відсутності, просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Згідно паперової копії Кредитного договору №724629 13.09.2021 ТОВ «ДЖОБЕР» та відповідач ОСОБА_1 дійшли згоди про укладення цього правочину (а.с.12).
За умовами Договору первісний кредитор зобов`язався надати позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі та порядку, встановленому Договором.
Відповідно до розділу 1 Договору загальний розмір кредиту 1700,00 гривень, строк, на який він надається, складає 29 днів - з 13.09.2021 по 11.10.2021 включно; процентна ставка за кредитом становить 1,90% від суми кредиту в день, тип процентної ставки - фіксована; орієнтована загальна вартість кредиту становить 2636,70 гривень.
Кредит надається за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи в мережі Інтернет на веб-сайті кредитодавця. Порядок укладення Договору, порядок і умови надання кредиту, визначені Внутрішніми правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «ДЖОБЕР», що затверджені наказом директора ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» №10 від 10.08.2021 і розміщені на сайті кредитодавця https://topcredit.ua (а.с.12).
Сторони обумовили, що кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки упродовж 3 банківських днів з дати підписання Договору. Датою надання кредиту вважається день списання грошових коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок банківської платіжної картки позичальника (а.с.12, п.21.,2.2.).
За користування наданими у кредит грошовими коштами позичальник сплачує проценти від суми наданого кредиту у національній валюті України - гривні, по фіксованій процентній ставці, яка визначена в пункті 1.4. цього Договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії Договору (п. 3.1.Договору).
Проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем починаючи з дня надання кредиту у фіксованому незмінному розмірі за кожен день користування кредитом за період з моменту списання коштів за кредитом з поточного рахунку кредитодавця до моменту повернення коштів на поточний рахунок кредитодавця, але не більше строку, на який надається кредит (включаючи періоди пролонгації, автопролонгації). У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. (п. 3.2.Договору).
До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день повернення кредиту, дати яких зазначені в Графіку платежів. Якщо в межах строку надання кредиту, визначеного в п.1.3 Договору, відбулося продовження (пролонгація, автопролонгація) строку користування кредитом, проценти нараховуються на весь період продовженого (пролонгованого) строку користування кредитом, включаючи дату першого дня пролонгації та дату фактичного повернення кредиту в межах продовженого строку користування кредитом та строку дії Договору (п. 3.3.Договору).
Позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість календарних днів користування грошовими коштами, визначених Договором, але не більше строку, на який надається кредит. В разі продовження (пролонгації) строку дії Договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за весь період продовження терміну користування Кредитом та строку дії Договору (п.4.2 Договору).
Пунктом 9 Договору сторони обумовили що цей правочин вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливостей, визначених частинами 3,6 статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та переказу суми кредиту на рахунок банківської платіжної картки позичальника. Цей Договір укладений дистанційно, в письмовій (електронній) формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційних системи товариства, шляхом підписання уповноваженою особою кредитодавця з використанням аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) та позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Цей електронний Договір, відповідно до п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Строк дії цього Договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 11.10.2021. 
Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 9.2., 9.3. Договору).
У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, позичальник має право ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом здійснення платежу на користь кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останнього дня строку користування кредитом. Після отримання кредитодавцем коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява позичальника про продовження строку користування кредитом вважається поданою, а дія Договору автоматично продовжується (пролонгується) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів.
За умови своєчасної сплати позичальником всіх нарахованих процентів за користування кредитом, можливе продовження строку користування кредитом та продовження дії Договору автоматично (автопролонгація) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту (п. 9.4.1. Договору).
У цьому випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, необмежену кількість разів.
Автоматичне продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження дії Договору (автопролонгація) без підписання сторонами додаткових угод застосовується також після настання дати погашення кредиту в разі неповернення суми кредиту та несплати або часткової сплати позичальником нарахованих процентів за користування кредитом до закінчення строку дії Договору.
У разі несплати Позичальником заборгованості до закінчення строку користування кредитом та закінчення строку дії Договору, сторонами застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує цей Договір, дає згоду кредитодавцю на його автопролонгацію - продовження строку користування кредитом та строку дії Договору на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту. (п. 9.4.2. Договору).
В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, але не більш ніж на 70 календарних днів в сукупності такої пролонгації (п. 9.4.3.2. Договору).
Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором G0412. Зі сторони первісного кредитора правочин підписаний факсимільним відтворенням підпису директора товариства ОСОБА_2 , на який покладене факсимільне відтворення печатки первісного кредитора (а.с.17 на звороті).
Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Договору № 724629 (а.с.9-11).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, яка підписана директором ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» Хлєбніковою О. І, первісний кредитор ідентифікував ОСОБА_1 , з яким 13.09.2021 укладений Договір № 724629, за РНОКПП - НОМЕР_2 та одноразовим ідентифікатором G0412, що 13.09.2021 надісланий на телефон з номером НОМЕР_3 (а.с.20). 
Довідкою за вихідним №1102/2026-1 від 11.02.2026 ТОВ «Санрайз Фінанс» підтверджує успішність вчиненої 13.09.2021 операції з переказу ТОВ-м «ФК «ДЖОБЕР» 1700,00 гривень ОСОБА_1 на електронний платіжний засіб маска карти НОМЕР_4 (а.с.29).
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Універсал Банк» надало відомості про те, що ім`я ОСОБА_1 банком емітована платіжна картка № НОМЕР_5 і 13.09.2021 о 17:08:19 на цю картку від Jbr МСС 6012 зараховано 1700,00 гривень.
За змістом виписки з особового рахунку за Кредитним договором №724629 від 13.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.12.2025 становить 5797,70 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням 1700,00 грн., заборгованість за відсотками - 4097,70 грн. (а.с.18).
Відповідно до виконаного ТОВ «Джобер» розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 724629 від 13.09.2021 відсотки за користування отриманими у кредит 1700,00 гривнями нараховані з 13.09.2021 по 20.12.2021, тобто 99 днів, що відповідає умовам Договору в частині автоматичної пролонгації строку кредитування - кожні 10 днів після спливу строку сплати кредиту, але не більше 70 днів.
Графа розрахунку «Оплата (відсотки по кредиту)» містить відомості про сплату відповідачем 21.09.2021 290,00 гривень відсотків (а.с.70-72).
30.11.2023 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладений Договір відступлення права вимоги №1-30/11/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за Кредитним договором № 724629, укладеним з ОСОБА_1 . 
Розмір компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги складає 10000,00 гривень (а.с.21-23).
Факт сплати ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» грошових коштів згідно Договору №1-30/11/2023 від 30.11.2023 підтверджує досліджена судом квитанція про виконання платіжної інструкції №1063 від 27.11.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» перерахувало «ФК «ДЖОБЕР» 10000,00 гривень оплати згідно договору відступлення прав вимоги №1-30/11/2023 від 30.11.2023 (а.с. 32).
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №1-30/11/2023 від 30.11.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 5797,70 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1700,00 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 4097,70 грн. (а.с.19).
26.12.2025 позивач склав вимогу на адресу ОСОБА_1 , в якій запропонував погасити борг за Кредитним договором в загальній сумі 5797,70 грн., а також повідомив про відступлення прав вимоги та надав реквізити для перерахування заборгованих сум (а.с.9).
Докази надіслання цієї вимоги відповідачу суду не надані. 
Відповідач на спростування доводів позивача доказів суду не надав.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 суд встановив, що 13.09.2021 відповідач уклав з первісним кредитором в особі ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» Кредитний договір №724629, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в кредит 1700,00 гривень, сплатити проценти за користування ними.
ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти в кредит у розмірі 1700,00 гривень, що підтверджують досліджені судом відомості про емітування на ім`я відповідача платіжної карти і зарахування 13.09.2021 на неї 1700,00 гривень кредиту (МСС6012).
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.76-81 ЦПК України на спростування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», а також своїх заперечень проти позову.
Перевіривши виготовлений позивачем розрахунок боргу суд встановив, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом - з 13.09.2021 по 20.12.2021 включно.
Кредит надавався на строк 29 днів, тобто з 13.09.2021 по 11.10.2021.
Оскільки відповідач у визначений строк кредит не повернув, то строк кредитування відповідно до умов п. 9.4.2., 9.4.3.2. Договору автоматично без підписання додаткових угод пролонгувався на 70 днів. Відсоткова ставка у період автопролонгації складає 2,9%.
З огляду на наведені умови кредитування, за користування кредитом відповідач заборгував таку суму відсотків:
29х(1700,00х1,9%)=936,70 грн.;
70х(1700,00х2,9%)=3451,0 грн.;
21.09.2021 відповідач сплатив первісному кредитору 290,00 гривень відсотків.
За наведеного сума боргу за відсотками складає 4097,70 гривень, а загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №724629 - 4097,70+1700,00=5797,70 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Отже, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
За змістом частини 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
З правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення прав вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитних заборгованостей на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України.
Укладений 30.11.2023 між позивачем та первісним кредитором Договір відступлення прав вимоги є дійсним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні.
Відтак, суд погоджується з доводами позовної заяви щодо переходу до ТОВ «Фінансова компанія «ФК Айкон Дебт Коллекшн», як до нового кредитора, прав вимоги до відповідача за Кредитним договором №724629.
Доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності суд відхиляє відповідно до такого нормативно - правового обґрунтування.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 5 статті 261 ЦК України).
У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12.03.2020 встановлений карантин, строк якого неодноразово продовжувався і закінчився о 24 год. 00 хв. 30.06.2023.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, продовжується на строк дії такого карантину.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Цей пункт Прикінцевих і перехідних положень ЦК України виключений Законом України №4434-ІХ від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.
У позивача право на позов виникло 21.12.2021, тобто в період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Карантин завершився о 24 год. 00 хв. 30.06.2023, але до 04.05.2025 перебіг строку позовної давності був зупинений у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.
До суду позивач звернувся 25.02.2026, тобто до спливу встановленого ст. 257 ЦК України трьох річного строку давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, сплив якого розпочався з 04.09.2025. 
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 гривень.
За змістом п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії таких доказів: свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 8096/10 адвоката Пархомчука С.В., договору № 09/07/2025 від 09.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. про надання правничої допомоги, додаткової угоди №1 до договору № 09/07/2025 від 09.07.2025, акту про отримання правової допомоги від 06.04.2026 на суму 13000,00 грн, довіреності від 09.07.2025, платіжної інструкції №2081від 06.04.2026 про перерахування Пархомчуку С.В. 13000,00 гривень (а.с.24-26, 53-54).
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав, доводів щодо їх не співмірності не заявляв.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа - позовної заяви, зміст якої є типовим і майже повністю дублює умови Кредитного договору, тому заявлений позивачем розмір витрат на правничу (правову) допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 гривень.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за Кредитним договором № 724629 в сумі 5797 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім) гривень 70 копійок, з яких борг за основним зобов`язанням 1700,00 гривень, борг за відсотками 4097,70 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» судовий збір у розмірі 2662,40 гривні та 3000,00 гривень витрат на правову допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» місцезнаходження: вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення, 1008, м. Київ, 01042, код ЄДРПОУ 44002941. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Тетяна БАРСЬКА