Справа № 352/2005/25 
Провадження № 2/349/56/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
20 травня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Процент» ( далі - ТОВ «ФК «Процент») звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 18103, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком на 730 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1 % в день, яка застосовується протягом всього строку на який надано кредит. 
Зазначає, що ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало позичальнику кредит у розмірі 8 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 31 серпня 2024 року. 
Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість за відсотками за період з 31 серпня 2024 року по 27 липня 2025 року в розмірі 26 400,00 грн.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому зазначив, що позов не містить належних доказів та не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідач стверджує, що не укладав спірного електронного договору, припускає, що використання в договорі його персональних даних є шахрайськими діями третіх осіб.
Також зазначив, що 31 серпня 2024 року не отримував на свою карту НОМЕР_1 кошти в сумі 8 000,00 грн, та номер телефону НОМЕР_2 не використовувався ним для банківських підтверджень у вказаний період.
Окрім того вважає, що навіть за умови існування договору, відсоткова ставка 1% є надмірно високою, а розрахунок заборгованості є одностороннім і не підтверджений належними доказами.
З цих підстав просив визнати позов таким, що має ознаки зловживання процесуальними правами та відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» Руденко К.В. подав відповідь на відзив, де просив позов задовольнити в повному обсязі .
Щодо укладення договору зазначив, що кредитний договір № 18103 від 31 серпня 2024 року був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті Інтернет на сайті https://procent.com.ua. та підписання його електорнним підписом з одноразовим індентифікатором, відповідно до Закону України " Про електронну комерцію".
Щодо нарахування позивачем відсотків за договором, то вони нараховані у відповідності до п.1.2. Кредитного договору в розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування, що не суперечить ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
07 жовтня 2025 року з Тисменицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ст. 31 ЦПК України на розгляд Рогатинського районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана цивільна справа.
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Також цією ж ухвалою витребувано в АТ "Універсал Банк" інформацію, яка містить банківську таємницю.
20 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду з АТ « Універсал Банк» надійшла витребувана інформація.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2026 року відповідачу ОСОБА_1 поновлено строк на подання відзиву на позов.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року визнано потрібним, щоб представник ТОВ «ФК «Процент» та відповідач ОСОБА_1 дали особисті пояснення.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2026 року частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів у позивача.
29 квітня 2026 року на виконання ухвали суду від позивача надійшли витребувані документи.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи
31 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1  укладено в електронній формі кредитний договір № 18103 ( далі - Договір ) (а.с.14-18,132-137).
ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем)  719858 ( а.с. 138 ).
За умовами Договору ОСОБА_1 надано кредит на таких умовах: сума кредиту - 8 000,00 грн (п.1.1.); строк, на який надається кредит 730 днів (п.1.3.); процентна ставка - 1,0 % за один день користування кредитом (п.1.2.) Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Видача кредитних коштів підтверджується квитанцією про видачу № 42511-79554-60864 від 31 серпня 2024 року ( а.с.24 ).
На виконання ухвали суду про витребування доказів, листом від 17 жовтня 2025 року №БТ/Е-15739 АТ «Універсал Банк» повідомило, що платіжна картка номер  НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 та 31 серпня 2024 року на платіжну карту  НОМЕР_3 зараховано кошти в сумі 8 000,00 грн. За вказаною платіжною картою в період з 31 серпня 2024 року по 05 вересня 2024 року рахувався номер телефону НОМЕР_2 . Також надано виписку про рух коштів по вказаній платіжній карті ( а.с. 77-79 ).
Отже ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі згідно умов договору.
В свою чергу відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки у строки та на умовах, передбачених договором, однак він свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, зокрема зі сплати відсотків.
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 18103 від 31 серпня 2024 року, встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 34 400,00 грн, з яких: основний борг - 8 000,00 грн, нараховані відсотки за кредитом - 26 400,00 грн ( а.с.25-29 ).
Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за відсотками, нараховону за період з 31 серпня 2024 року по 27 липня 2025 року в розмірі 26 400,00 грн.
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.
Між сторонами виник спір щодо укладення кредитного договору, належного виконання його умов та непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором.
Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником ОСОБА_2 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 719858, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит.
Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Зазмістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком на 730 днів, з терміном повернення 31 серпня 2026 року. Процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надано кредит.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.
Судом встановлено, що договір між сторонами укладено 31 серпня 2024 року, відсотки за користування кредитом позивачем нараховано за період з 31 серпня 2024 року по 27 липня 2025 року, що становить 330 днів, тобто в межах строку кредитування, встановленого договором, та за відсотковою ставкою 1%, тобто в межах визначених Законом України «Про споживче кредитування».
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати відсотків за користування кредитом не виконує, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 26 400,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач ТОВ «ФК «Процент»» понесло судові витрати, що складаються з 2 422,40 грн сплаченого судового збору.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути повністю понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано копії таких документів: договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року; витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №48 від 30 червня 2025 року до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 30 червня 2024 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката складає 10 000,00 грн.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).
Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд оцінює їх в сумі 3 000,00 грн.
Керуючись  ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за відсотками за кредитним договором № 18103 від 31 серпня 2024 року за період з 31 серпня 2024 року по 27 липня 2025 в розмірі 26 400,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Процент » судові витрати в розмірі 2 422,40 гривень судового збору та 3 000,00  гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, всього - 5 422,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела,4 м. Київ код ЄДРПОУ 41466388.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено  25 травня 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила