Єдиний унікальний номер 341/350/24 
Номер провадження 1-кп/341/35/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року         м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді    - ОСОБА_1 
секретаря судового засідання  - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2024 року за №12024096140000014 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хошеутово Астраханської області, росія, фактично проживаючого та зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, маючому на утриманні одну малолітню дитину, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого стрільця-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше неодноразово судимого, востаннє:
05 вересня 2022 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначеним покаранням у виді арешту на термін 3 місяці (покарання відбуте);
27 листопада 2025 року Гощанським районним судом Рівненської області за частиною 2 статті 121 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років (засуджений за діяння вчинене 27 лютого 2025 року), покарання за яким відбуває на час ухвалення даного вироку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:
обвинуваченого     - ОСОБА_3 ;
прокурора     - ОСОБА_4 ;
потерпілої     - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 завдав побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при наступних обставинах.
Старший солдат ОСОБА_3 15 січня 2024 року близько 21 год. 50 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , під час з`ясування з ОСОБА_5 особистих неприязних стосунків, діючи умисно з метою спричинення фізичного болю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я  ОСОБА_5  та бажаючи їх настання, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, підійшов впритул до останньої штовхнув на землю та умисно наніс їй декілька ударів ногою у праву поперекову ділянку, чим завдав ОСОБА_5 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили при цьому тілесних ушкоджень.
В подальшому 15 січня 2024 року, близько 21 год. 55 хв., продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на заподіяння фізичного болю ОСОБА_6 , перебуваючи на цьому ж місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов впритул до останньої, яка в той час знаходилась біля вхідних дверей, схопив рукою за шию і стиснувши припідняв ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили при цьому тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у спосіб дачі показань свою вину у пред`явленому обвинуваченні заперечив, однак надав показання, які в частині підтверджують фактичні обставини. Пояснив, що з ОСОБА_5 проживає разом і у них наявна спільна дитина. 15 січня 2024 року приїхав зі служби у м. Бурштин, прийшов до квартири, де проживає ОСОБА_5 . Остання була відсутня, в квартирі були залишені без догляду 2 дітей. Він почав шукати ОСОБА_5 по місту Бурштині і знайшов таку у товаристві з ОСОБА_6 біля будинку, де проживає остання. Наполягав, щоб ОСОБА_5 повернулась додому. Вона та ОСОБА_6 заперечили мотивуючи, що мають намір проводити спільне дозвілля разом і надалі. Пішли до квартири у якій проживає ОСОБА_6 . Побоїв ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_6 не завдавав. При емоційній бесіді шарпав за одяг ОСОБА_5 . Визнає, що поводився не стримано, просить вибачення у потерпілих за вчинене.
 
На спростування позиції обвинуваченого, вина такого повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
 
-показаннями потерпілої ОСОБА_5 за змістом яких, взимку 2024 року перебувала разом з ОСОБА_6 у квартирі її матері. Вона та ОСОБА_6 залишили квартиру матері останньої та направились до місця проживання ОСОБА_6 . До них ззаду підійшов ОСОБА_3 на почав шарпати її за одежу, вимагаючи повернутись додому. Вони відштовхнули ОСОБА_3 та продовжили рух прямо. Біля будинку, де проживає ОСОБА_6 , а саме біля під`їзду, присіли на лавку. Тим часом ОСОБА_3 , обійшовши навколо будинок, підійшов до них, штовхнув її з лави на почав завдавати ногами побої. ОСОБА_6 відштовхнула ОСОБА_3 від неї, ключем відкрила двері під`їзду та допомогла їй потрапити у такий. Сама залишилась на вулиці, перешкоджаючи ОСОБА_3 потрапити у під`їзд. Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 намагався потрапити у під`їзд і шукаючи ключ в одежі ОСОБА_6 руками за шию, припідняв її над землею. Зазначила, що з ОСОБА_3 спільно проживали у 2008 – 2010 роках. У них наявний спільний син;
-потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Такою скеровано до суду заяву за змістом якої вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, оскільки перебуває за кордоном, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті не заперечує.
В силу статті 325 КПК України, враховуючи за можливе за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, судом ухвалено провести судовий розгляд без такої;
-змістом протоколу від 15 січня 2024 року прийняття заяви від ОСОБА_6 про завдання ОСОБА_3 їй побоїв;
-висновком судово-медичного експерта від 05 лютого 2024 року, за змістом якого у ОСОБА_6 на момент проведення судово-медичного огляду 29 січня 2024 року будь-яких тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено. У досліджуваних медичних документах зазначений діагноз: забій м`яких тканин шиї та правої підщелепної ділянки;
-змістом протоколу від 17 січня 2024 року прийняття заяви від ОСОБА_5 про завдання ОСОБА_3 їй побоїв;
-висновком судово-медичного експерта від 05 лютого 2024 року, за змістом якого у ОСОБА_5 на момент проведення судово-медичного огляду 29 січня 2024 року будь-яких тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено. У досліджуваних медичних документах зазначений діагноз: забій м`яких тканин лівої поперекової ділянки;
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3  вчинив кримінальне правопорушення, і його дії кваліфікує за статтею 126 КК України, оскільки такий завдав побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 65 КК України, суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. По місцю проживання відсутні відомості, що негативно характеризують такого. По місцю служби характеризується посередньо. Неодноразово судимий. На час розгляду справи відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння у виді громадських робіт.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 визнається винуватим в кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання слід призначити в силу частини 4 статті 70 КК України за правилами частин 1-3 статті 70 КК України.
Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126 КК України та призначити такому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за правилами частин 1-3 статті 70 КК України,  ОСОБА_3  шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, 
більш суворим покаранням, призначеним вироком від 27 листопада 2025 року, ухваленим Гощанським районним судом Рівненської області, яким  ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України і такому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років,
призначити  ОСОБА_3  остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Початок відбування строку покарання за цим вироком обчислювати з часу набрання таким законної сили.

У строк покарання у виді позбавлення волі  ОСОБА_3 , з урахуванням статті 72 КК України, зарахувати відбуте покарання за вироком від 27 листопада 2025 року, ухваленим Гощанським районним судом Рівненської області, яким  ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України і такому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років,
відбуте за період до часу набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: медичну документацію – вважати повернутими КНП «Бурштинська центральна міська лікарня».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення
  Суддя	ОСОБА_8