УХВАЛА
28 травня 2026року 
м. Київ
справа № 916/754/24
провадження № 61-6631ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2026 року у справі за позовом громадської організації «Товариство «Восток» до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року ГО «Товариство «Восток» звернулось до суду з позовом до Южненської міської ради, ПП «Південьпарксервіс», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути на користь громадської організації з Южненської міської ради Одеського району Одеської області кошти в сумі 1 500 000 грн, стягнути з ПП «Південьпарксервіс» кошти в сумі 4 000 000 грн.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року заяву ГО «Товариство «ВОСТОК», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович, про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву ГО «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович О. В., до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5 550 000 грн повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на 15 січня 2026 року позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 листопада 2025 року, докази сплати судового збору не надано. ГО «Товариство «Восток» не надано доказів наявності у 1100 осіб (в інтересах яких подано цей позов) встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду, відтак приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані до цих правовідносин, оскільки позов подано саме юридичною особою ГО «Товариство «Восток», а не членами громадської організації, як споживачами певних послуг.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2026 року апеляційну скаргу ГО «Товариство «Восток» задоволено частково. Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року змінено шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишено без змін.
17 травня 2026 року ГО «Товариство «Восток» через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якійпросить скасувати ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2026 року, справу направити для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувані судові рішенні постановленні з порушенням норм процесуального права. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з відмовою суду першої інстанції у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2024 року у справі №916/437/24 та від 25 квітня 2024 року у справі № 910/17395/23. 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у цій частині, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлено зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Вимоги до позовної заяви визначено статтею 175 ЦПК України.
У частині першій статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частини 2 статті 185 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначений механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
У цій справі встановлено, що ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 10 листопада 2025 року прийнято до свого провадження матеріали позовної заяви ГО «Товариство «Восток». Клопотання ГО «Товариство «Восток» про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву залишено без руху і надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.
Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України у позовній заяві не вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін - 1100 фізичних осіб, в інтересах яких подано цей позов; поштовий індекс; а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Не вказано у позовній заяві і обставин, якими ГО «Товариство «Восток» обґрунтовує свою діяльність та підстави звернення стосовно кожного з 1100 громадян (окремо по кожному з них) з вимогами про визнання права на земельну ділянку; доказів перебування цих 1100 громадян у складі членів (учасників) ГО «Товариство «Восток» в інтересах яких подано позов; доказів наявності у цих осіб на праві власності (чи іншому законному праві) будинків, гаражів чи інших приміщень, що потребують судового захисту та відновлення порушеного права, як власників вказаних приміщень. Окрім того, в порушення вимог статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано жодних доказів, що підтверджують направлення 1100 громадянам (в інтересах яких подано позов) копій позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Судом першої інстанції також враховано, що представник позивача в позові посилається на те, що між ПП «Південьпарксервіс» та учасниками ГО «Товариство «Восток» укладено договори про надання місця під установку гаража і надання послуг на території ПП «Південьпарксервіс» автостоянки «Южна-1», за умовами пункту 1.1. яких підприємство надає у користування, а учасник приймає у користування місце, розмір якого складає 24 кв.м, що розташоване на автостоянці «Южна-1», для цільового призначення, обумовленого договором. Згідно з пунктом 2.1. договорів, підприємство зобов`язується забезпечувати виконання: ремонтних робіт майна, окрім встановлених гаражів; забезпечення електроенергією відповідно до договору про споживання електроенергії та спільне використання електричних мереж; утримання території; прибирання та вивіз сміття; охорони автостоянки. У додатках до позовної заяви міститься лише договір про надання місця під установку гаражу і надання послуг на території ПП «Південьпарксервіс» від 12 березня 2015 року, укладений з ОСОБА_1 , а його статус, як учасника справи не визначено, відомості щодо його членства в ГО «Товариство «Восток» відсутні, що, на думку суду, підлягає виправленню. Крім іншого, до позовної заяви додано розрахунок завданої ГО «Товариство «Восток» шкоди, в якому керівник ГО «Товариство «Восток» Абрамович О. В. виходить з кількості членів (гаражів) ГО «Товариство «Восток», яка складає 1100 осіб та суми, котра сплачується з кожним учасником ГО «Товариство «Восток» в місяць - 250 грн, протягом двадцяти місяців (з11.06.2022 року по 11.02.2024 року), відтак оцінює завдану шкоду у розмірі 5 500 000 грн (1000 х 250 х 20). Проте матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо автостоянки «Южна-1» на спірній земельній ділянці, щодо перебування у власності членів громадської організації чи на іншій правовій підставі гаражів, відомостей щодо членства зазначених осіб в громадській організації. Також судом було зазначено, що позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом та відсутні підстави для застосування статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
25 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» керівник ГО «Товариство «Восток», Абрамович О. В. на виконання вимог ухвали суду від 10 листопада 2025 року звернувся до суду із заявою про усунення недоліків, в якій просив суд звільнити ГО «Товариство «Восток» від сплати судового збору з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», статі 24, 25 Закону України «Про об`єднання громадян», просив прийняти до розгляду позовну заяву.
В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору послався на те, що позивач у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб - членів ГО «Товариство «Восток» та представляє їхні інтереси в суді на підставі положень Закону України «Про громадські об`єднання» та відповідно до статутних завдань такої організації, а тому відповідно до приписів частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає звільненню від сплати судового збору.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року заяву керівника ГО «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович О. В. про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву ГО «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович О. В., до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, ПП «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5 550 000 грн повернуто позивачу.
Разом з тим постановою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2026 року апеляційну скаргу ГО «Товариство «Восток» Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року змінено шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишено без змін. Апеляційний суд виключив з ухвали суду першої інстанції висновок про відсутність підстав для застосування вимог Закону України «Про захист прав споживачів»  в частині пільг щодо судового збору. 
Водночас суд апеляційної інстанції встановив, що ГО «Товариство «Восток» не усунуло інших недоліків позовної заяви, які були вказані в ухвалі суду першої інстанції від 10 листопада 2025 року. 
На виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху ГО «Товариство «Восток» направило до суду першої інстанції лише заяву від 25 грудня 2025 року про звільнення від сплати судового збору.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Встановивши, що ГО «Товариство «Восток» залишила поза увагою та не усунула недоліки позовної заяви, зокрема щодо зазначення відомостей про членів громадської організації, в інтересах яких ГО «Товариство «Восток» звернулася до суду, інших відомостей, про які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано визнав позовну заяву ГО «Товариство «Восток» неподаною та повернув її заявнику.
Посилання заявника щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 грудня 2024 року у справі №916/437/24 та від 25 квітня 2024 року у справі № 910/17395/23 є необґрунтованими. 
Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
У доступі до правосуддя суд першої та апеляційної інстанцій заявника не обмежував, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
Отже, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року, з урахуванням змін, внесених за результатами апеляційного перегляду, та постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2026 року у справі за позовом громадської організації «Товариство «Восток» до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційні скарги. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович