Справа № 487/2582/26 
Провадження № 2-о/487/93/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Миколаївська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
06.04.2025 року ОСОБА_1 подала до Заводського районного суду м. Миколаєва заяву, в якій просила встановити факт що має юридичне значення, а саме:
встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1979 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона з 1979 року проживала однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 у них з ОСОБА_2 народилась донька – ОСОБА_3 (натепер ОСОБА_4 ), а ІНФОРМАЦІЯ_5 – донька ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.08.2006 року квартира (приміщення квартири спільного заселення) АДРЕСА_2 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (1/5 частка), та членам її сім`ї: ОСОБА_2 (1/5 частка), ОСОБА_5 (1/5 частка), ОСОБА_6 (1/5 частка), ОСОБА_7 (1/5 частка). Право власності на квартиру було набуто ними в порядку приватизації державного житлового фонду.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер. На день його смерті доньки з ними не проживали.
11.03.2026 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/5 частинну квартири, але їй було відмовлено у зв`язку з ненаданням доказів родинних відносин зі спадкодавцем. 
Приймаючи до уваги викладене, на даний час, виникла необхідність у встановлені вищевказаного факту, що має юридичне значення, з метою отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. 

Ухвалою суду від 16.04.2026 року відкрито провадження по справі. Одночасно витребувано у Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори інформацію з приводу того, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , із наданням, у разі наявності, її завіреної копії. У Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України витребувано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності або відсутності актових записів про факти укладення та розірвання шлюбу, стосовно ОСОБА_2 

04.05.2026 року від доньки заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_6 до суду надійшла заява, в якій, вона зазначила, що підтверджує обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 

05.05.2026 року до суду з Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла відповідь разом з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

15.05.2026 року заявник ОСОБА_1 відповідно до заяви, долучила до матеріалів справи витяг про відсутність актових записів про її шлюб, особисті документи ОСОБА_2 , сімейні фотознімки.

15.05.2026 року від доньки заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_5 до суду надійшла заява, якій вона зазначила, що підтверджує обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 . До заяви додала сімейні фотографії. 

01.06.2026 року до суду з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла відповідь разом з повними витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про шлюб на громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги просила задовольнити, підтвердила фактичні обставини викладені у заяві.
В подальшому до судового засідання не з`явилася, 03.06.2026 року подала до суду заяву за якою судове звасідання призначене на 22.06.2026 року просила провести за її відсутності. 

20.04.2026 року до суду від представника Миколаївської міської ради надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу без її участі. Просила прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 11.06.2019 року.
Згідно з довідкою про фактичне місце проживання ТОВ «Николаевдомсервис» від 09.03.2026 року №48/0-1, ОСОБА_1 з 03.08.1989 року по теперішній час проживає у житловому приміщенні АДРЕСА_2 . Разом з нею проживав ОСОБА_2 (03.11.1952-05.06.2019 роки життя). 
Відповідно до копії паспорту заявник ОСОБА_1 з 03.08.1989 року зареєстрована в кв. АДРЕСА_2 .
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 21.08.2006 року, виданого Фондом комунальної власності міської ради на підставі розпорядження №2015-р від 31.08.2006 року, АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з часткою 1/5 кожного.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Димова О.С. від 11.03.2026 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю доказів про її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, як це передбачено ст.1264 ЦК України.
Згідно з відповіддю Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

При вирішенні заявленої ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту її проживання з ОСОБА_2 як чоловіка ті жінки без шлюбу у період з 1979 року по 01.01.2004 року суд доходить наступного.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.
Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.
Вищенаведене узгоджується з правовою позицією висловленою у Постанові Верховного суду від 17 червня 2021 року по справі № 489/5982/17.
Таким чином заявлена ОСОБА_1 вимога про встановлення факту їх проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в частині періоду з 1979 року по 01.01.2004 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

При вирішенні заявленої ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01.01.2004 року по день його смерті  ІНФОРМАЦІЯ_3 суд доходить наступного.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Відповідно до п.п.5,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, судом може бути встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; та факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
За положеннями ч.ч.1,2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Дослідивши надані заявником письмові докази та заслухавши покази свідків, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу у період 01.01.2024 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так заявником було надано наступні письмові докази, копії яких долучено до матеріалів справи.
Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно, відповідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відповідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Свідоцтво про право власності на житло від 21.08.2006 року, яким Фонд комунальної власності міської ради посвідчив, що квартира (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності гр.. ОСОБА_1 (1/5), та членам її сім`ї: ОСОБА_2 (1/5), ОСОБА_5 (1/5), ОСОБА_6 (1/5), ОСОБА_7 (1/5).
Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13917430 від 19.03.2007 року, відповідно до якого право приватної спільної часткової власності на кв. АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по 1/5 частки за кожним. 
Довідка №5008 С Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВ України в Миколаївській області від 18.10.2011 року, в якій адресою місця проживання ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 .
Довідка про фактичне місце проживання ТОВ «Николаевдомсервис» №48/0-1 від 09.03.2026 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 0.308.1989 року дотепер проживала у житловому приміщені АДРЕСА_2 .. Разом зх. Нею проживав по день смерті ОСОБА_2 .
Особисті документи ОСОБА_2 , а саме: закордонний паспорт ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , військовий квиток НОМЕР_5 , обліково-послужна картка до військового білета НТ№6849825, талон до водійського посвідчення, № НОМЕР_6 , дозвіл на право зберігання, носіння зброї № НОМЕР_7 .
Спільні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Також судом в судовому засіданні від 25.05.2026 року було отримано покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що знає ОСОБА_1 з дитинства, проживаають у будинку АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 знала як сусіда. Він та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина з 1979 року, мають двох дорослих доньок. Вказала, що часто була у них дома. ОСОБА_2 завжди називав ОСОБА_1 своєю дружиною.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були його сусідами з 1979 року, проживали разом як чоловік та дружина, мають двох дітей. Зазначив, що заявниця з ОСОБА_2 спільно утримували квартиру, проводили ремонт.
Світок ОСОБА_5 пояснила, що є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Батьки вона та її сестра проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 . Батьки вели спільний побут та вважали один одного подружжям. 

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги, інші обставини які засвідчують реальність сімейних відносин.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В Сімейному кодексі України, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер. До особистих немайнових прав подружжя СК України відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. 
Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей.
Відтак, суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.
З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів, відсутність дозволяє суду дійти висновку, що заявник, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_2 у період з 01.01.2004 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , якими довела наявність спільного побуту та проживання, наявність спільних дітей, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00058022365 від 29.04.2026 року, у реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 05.06.2019 року.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00058709693 від 29.05.2026 року, у реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 за період з 01.01.2004 року по 05.06.2019 року .
Відтак, суд вважає встановленим, що у період з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_2 . 05.06.2019 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою:  АДРЕСА_1 , оскільки у цей період вони жили разом, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, та не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.
Встановлення даного факту потрібно заявниці для виникнення права на спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 .
Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 81,89,259,263-265,315-316 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 .
Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, адреса місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська. 20 Код ЄДРПОУ: 26565573.

Головуючий суддя:          І.О.Притуляк