ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"23" квітня 2026 р. Cправа № 902/1624/25   

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" (вул. Р. Скалецького, 15, м. Вінниця, 21018)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116) в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012) 
про визнання протиправними дій та скасування акта-розрахунку 
за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В.,
представників сторін:
позивача Гота Н.О. за довіреністю;
відповідача Ліфанчук М.О. за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 29.11.2025 (вх. № 1738/25 від 01.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про визнання протиправними та незаконними дій відповідача щодо складення акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, а також про визнання протиправним та скасування зазначеного акта-розрахунку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025, вказану позовну заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.
У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 08.12.2025, постановив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" № б/н від 29.11.2025 (вх. № 1738/25 від 01.12.2025) залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.
Заявою № б/н від 10.12.2025 (вх. № 01-34/13323/25), поданою через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", позивач усунув недоліки позовної заяви.
Суд за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1624/25 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.12.2025, про що 13.01.2026 було постановлено відповідну ухвалу.
30.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 30.12.2025 (вх. 01-34/13964/25 від 30.12.2025).
05.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив № б/н від 05.01.2026, яка зареєстрована загальним відділом "Канцелярія суду" 06.01.2026 за вх. № 01-34/87/26.
12.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив № б/н від 12.01.2026 (вх. № 01-34/294/26 від 12.01.2026).
12.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано клопотання № б/н від 12.01.2026, яке зареєстровано загальним відділом "Канцелярія суду" 13.01.2026 за вх. № 01-34/319/26, у якому позивач просить призначити у справі судово-економічну експертизу та доручити її проведення Вінницькому НДЕКЦ МВС України.
12.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем також подано додаткові пояснення № б/н від 12.01.2026, які зареєстровано загальним відділом "Канцелярія суду" 13.01.2026 за вх. № 01-34/320/26.
За результатами судового засідання 13.01.2026 судом залишено без розгляду додаткові пояснення № б/н від 12.01.2026 (вх. № 01-34/320/26 від 13.01.2026). Водночас, з урахуванням усного клопотання представника відповідача, судом, керуючись статтею 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву в судовому засіданні до 22.01.2026, про що постановлено відповідні ухвали в протокольній формі.
18.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано клопотання № б/н від 18.01.2026, яке зареєстровано загальним відділом "Канцелярія суду" 19.01.2026 за вх. № 01-34/518/26, у якому заявник просить продовжити позивачу процесуальний строк для подання доказів, зазначених у цьому клопотанні, а також долучити до матеріалів справи додаткові пояснення та додаткові докази, визначені у ньому.
19.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшло заперечення № б/н від 19.01.2026 (вх. № 01-34/564/26 від 19.01.2026) на клопотання № б/н від 12.01.2026 (вх. № 01-34/319/26 від 13.01.2026).
За наслідками судового засідання 22.01.2026 судом відмовлено у задоволенні клопотання № б/н від 12.01.2026 (вх. № 01-34/319/26 від 13.01.2026) про призначення у справі судово-економічної експертизи. Водночас задоволено клопотання № б/н від 18.01.2026 (вх. № 01-34/518/26 від 19.01.2026), у зв`язку з чим поновлено позивачу процесуальний строк для подання доказів, зазначених у цьому клопотанні, а також долучено до матеріалів справи додаткові докази, визначені у ньому. Крім того, з урахуванням усного клопотання представника відповідача, судом, керуючись статтею 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву в судовому засіданні до 29.01.2026, про що постановлено відповідні ухвали в протокольній формі.
У подальшому судом продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/1624/25 на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 24.02.2026, про що 29.01.2026 постановлено відповідну ухвалу.
21.02.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано клопотання № б/н від 21.02.2026, яке зареєстровано загальним відділом "Канцелярія суду" 23.02.2026 за вх. № 01-30/1792/26, у якому заявник просить продовжити позивачу процесуальний строк для подання доказів, а також долучити до матеріалів справи додаткові докази та їх офіційний переклад українською мовою.
За результатами судового засідання 24.02.2026 судом задоволено клопотання № б/н від 21.02.2026 (вх. № 01-30/1792/26 від 23.02.2026), у зв`язку з чим поновлено позивачу процесуальний строк для подання доказів та долучено відповідні докази до матеріалів справи. Одночасно судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2026, про що постановлено відповідні ухвали в протокольній формі.
У ході судового засідання 26.03.2026 суд заслухав вступні слова представниці позивача і представника відповідача та перейшов до стадії безпосереднього дослідження доказів, у межах якої, керуючись положеннями статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 14.04.2026.
На визначену судом дату в судове засідання з`явилися представники сторін.
У судовому засіданні 14.04.2026 суд продовжив стадію дослідження доказів, після завершення якої перейшов до стадії судових дебатів, у межах яких представники сторін виступили з відповідними промовами.
За результатами судових дебатів суд 14.04.2026, відповідно до вимог частини першої статті 219 Господарського процесуального кодексу України, оголосив про перехід до ухвалення судового рішення та повідомив учасників справи, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 23.04.2026 о 12 год 55 хв.
У судовому засіданні 23.04.2026 суд згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 1 статті 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не дотримано встановлену процедуру та порядок складення акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 08.11.2024, зокрема, відсутнє рішення комісії з розгляду актів про порушення, на якому мав би розглядатися відповідний акт про порушення.
Позивач вважає, що спірний акт-розрахунок від 08.11.2024 складено на підставі рішення, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2024 засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу, яким було задоволено акт про порушення від 02.05.2024 № 0583/23. 
Водночас зазначені обставини, на думку позивача, не відповідають дійсності, оскільки за результатами вказаного рішення комісії було складено інший акт-розрахунок від 28.06.2024, який був предметом розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, за результатами чого постановою від 05.08.2025 його визнано протиправним та скасовано.
Крім того, позивач зазначає, що спірний акт-розрахунок від 08.11.2024 було направлено йому листом від 12.11.2024 № ВФ/109/1-ВИХ-2345-24, у якому відповідач зазначив, що акт-розрахунок від 28.06.2024 слід вважати недійсним.
Разом з тим, Кодексом газорозподільних систем не передбачено процедури відкликання раніше складеного акта-розрахунку, а також не встановлено права на його скасування чи визнання недійсним у позасудовому порядку.
Окрім наведеного, позивач не погоджується з визначеним відповідачем обсягом необлікованого (донарахованого) природного газу, відображеним у спірному акті-розрахунку від 08.11.2024, вважаючи його явно завищеним. Зокрема, відповідачем визначено обсяг споживання у розмірі 41 905,71 м3 за 10 календарних днів на суму 730 765,46 грн, що, на думку позивача, є нереалістичним.
Натомість, за вказаний період, відповідно до даних лічильника, позивач фактично спожив 1 894,29 м3 природного газу, що було ним оплачено та відображено у відповідному акті-розрахунку.
Крім того, відповідно до договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-03/053 від 23.03.2022, укладеного з ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ", позивач як споживач зобов`язаний щомісячно замовляти обсяг природного газу на наступний календарний місяць. Так, згідно із додатковою угодою № 32 від 23.04.2024 до зазначеного договору, позивач зобов`язався прийняти та спожити у травні 2024 року 6 000,00 м3 природного газу.
З урахуванням середньомісячних обсягів споживання за попередні періоди, а також замовленого обсягу природного газу на травень 2024 року, нарахування відповідачем обсягів, зазначених у спірному акті-розрахунку, є, на думку позивача, безпідставно завищеним.
Також позивач зазначає, що у період з 01.05.2024 по 10.05.2024 фактичний обсяг спожитого природного газу, облікований комерційним вузлом обліку газу, становив 1 894,29 м3. З огляду на це, навіть у разі наявності похибки обліку, така похибка не могла бути істотною.
Водночас позивачу не відомий розмір похибки комерційного вузла обліку газу, тоді як здійснення перерахунків обсягів природного газу можливе виключно з урахуванням реальної похибки, яка відповідачем застосована не була.
Крім того, позивач наголошує, що встановлене відповідачем порушення не пов`язане з будь-яким протиправним втручанням позивача у роботу комерційного вузла обліку газу або його складових.
Відповідач заперечив проти позову, зазначивши у відзиві, що з урахуванням того, що звіт за період з 01.04.2024 по 01.05.2024 містив повідомлення (аварійні ситуації) про роботу вимірювального комплексу КВР-1.01-G100 № 01399 у позаштатному режимі, а за результатами позачергової повірки вказаний вимірювальний комплекс визнано непридатним до подальшої експлуатації в цілому, при цьому несправними визначено як лічильник газу, так і коректор, постійно діючою комісією з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" було прийнято рішення про задоволення акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23, що оформлено протоколом № 11 від 28.06.2024.
Крім того, відповідач зазначає, що вказане рішення постійно діючої комісії узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 906/962/18 та від 18.11.2022 у справі № 913/993/21, якою уточнено правову позицію, викладену у постанові від 02.12.2020.
З урахуванням викладеного відповідач вважає, що Вінницька філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" при виявленні порушення з боку позивача, передбаченого Кодексом газорозподільних мереж, а також при здійсненні перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу діяла в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства у сфері розподілу природного газу.
Позивач, заперечуючи доводи відповідача у відповіді на відзив, наголошує, що відповідач не наділений повноваженнями відкликати акт-розрахунок від 28.06.2024, складений на підставі рішення, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2024.
Позивач наголошує, що акт-розрахунок від 08.11.2024 не може вважатися таким, що складений на підставі зазначеного рішення, оскільки на підставі цього ж рішення вже було оформлено акт-розрахунок від 28.06.2024, який оскаржувався позивачем у справі № 902/991/24.
Іншого рішення, на підставі якого міг бути складений акт-розрахунок від 08.11.2024, відповідачем у встановлений законодавством строк, а саме не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадків очікування результатів експертизи засобів вимірювальної техніки), не приймалося, при цьому відповідна інформація у відзиві відсутня.
За таких обставин, на думку позивача, акт-розрахунок від 08.11.2024 не має правового значення, є протиправним та не породжує жодних правових наслідків.
Позивач також зазначає, що єдиним документом, у якому за результатами задоволення акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23 було визначено період донарахування, обсяг донарахованого природного газу та його вартість, є акт-розрахунок від 28.06.2024 на суму 756 390,05 грн, складений на підставі рішення, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2024.
Вказаний акт-розрахунок скасовано постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.08.2025 у справі № 902/991/24.
Крім того, позивач зазначає, що правовідносини сторін, пов`язані з актом контрольного огляду вузла обліку від 02.05.2024, актом про порушення від 02.05.2024 № 0583/23, його розглядом комісією 28.06.2024, прийняттям рішення комісії № 11 від 28.06.2024 та складенням акта-розрахунку від 28.06.2024, вже були предметом розгляду у господарській справі № 902/991/24, за результатами якої прийнято судове рішення, що набрало законної сили.
З огляду на те, що спір між сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав вже був розглянутий судом, складання та направлення позивачу акта-розрахунку від 08.11.2024 на суму 756 390,05 грн свідчить, на думку позивача, про недобросовісну та неналежну поведінку відповідача.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.08.2025 у справі № 902/991/24, якою підтверджено правомірність рішення Комісії, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2014, про задоволення акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23 та проведення розрахунку (перерахунку) необлікованих (облікованих частково) об`ємів розподіленого (спожитого) природного газу на об`єкті позивача в порядку, передбаченому підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, а також з урахуванням того, що судом було визнано протиправним та скасовано акт-розрахунок від 28.06.2024 на суму 756 390,05 грн, відповідач вважає свої дії правомірними.
Зокрема, відповідач вказує, що направлення 17.09.2025 акта-розрахунку від 08.11.2024, складеного на підставі рішення Комісії, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2014, є правомірним, оскільки скасування попереднього акта-розрахунку від 28.06.2024 у зв`язку з неправильним визначенням номінальної потужності газового обладнання не звільняє споживача від відповідальності за порушення вимог Кодексу газорозподільних мереж, наслідком чого є нарахування вартості необлікованого природного газу.
Крім того, відповідач зазначає, що аналіз положень глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних мереж свідчить про те, що рішення Комісії про задоволення акта про порушення та формування акта-розрахунку є різними та самостійними стадіями процедури розгляду акта про порушення (відповідно правовою та технічною), які можуть здійснюватися у різні часові проміжки.
У зв`язку з цим відповідач вважає, що технічна складова розрахунку обсягу та вартості необлікованого природного газу не впливає на прийняття рішення Комісії про задоволення акта про порушення, оскільки є його наслідком, та не потребує прийняття нового або додаткового рішення Комісії у разі уточнення (зміни) вихідних даних, на підставі яких формується акт-розрахунок.
Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 01.10.2023 шляхом підписання заяви-приєднання № 42АР13-12507-23 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" (позивач, за Договором - Споживач) та Вінницькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (відповідач, за Договором - Оператор ГРМ) укладено договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2498 (зі змінами).
02.05.2024 представниками Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" за місцезнаходженням об`єкта позивача (м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 15) проведено перевірку вузла обліку газу, за результатами якої складено акт про порушення № 0583/23 від 02.05.2024.
У зазначеному акті зафіксовано порушення вимог розділу XI глави 2 підпунктів 3.1, 3.2 Кодексу газорозподільних мереж, а саме: роботу комерційного вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (підпункт 1 пункту 3), а також фіксацію коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв у роботі комерційного ВОГ або його складових, унаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначено некоректно (підпункт 2 пункту 3).
28.06.2024 відбулося засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення, на якому комісія розглянула акти про порушення щодо двох споживачів, у тому числі акт № 0583/23 від 02.05.2024, складений стосовно споживача Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця", та прийняла рішення, оформлене протоколом № 11.
За результатами обговорення та голосування комісія ухвалила задовольнити акт про порушення № 0583/23 від 02.05.2024.
На підставі технічного розрахунку від 28.06.2024 Вінницькою філією ТОВ "Газорозподільні мережі України" складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим.
Згідно із актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості за період з 01.05.2024 по 10.05.2024 визначено необлікований (донарахований) обсяг природного газу у розмірі 43 375,20 м3 на суму 756 390,05 грн.
При проведенні розрахунку враховано номінальну потужність котла ЕЕ м3/год відповідно до технічної характеристики - 206,71.
Вказані вище обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" до суду з відповідним позовом, у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 28.06.2024, прийняте за результатами розгляду акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23, на підставі якого складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 28.06.2024 на суму 756 390,05 грн.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.01.2025 у справі № 902/991/24 в позові відмовлено.
Водночас під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем на підставі технічного розрахунку від 08.11.2024 складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, за період з 01.05.2024 по 10.05.2024, відповідно до якого позивачу нараховано необлікований (донарахований) обсяг природного газу у розмірі 41 907,71 м3 на суму 730 765,46 грн.
Зазначений акт-розрахунок та рахунок № 26084 від 08.11.2024 були направлені Вінницькою філією "Газорозподільні мережі України" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" листом № ВФ/109/1-ВИХ2345-24 від 12.11.2024.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 рішення Господарського суду Вінницької області від 24.01.2025 у справі № 902/991/24 скасоване; прийнято нове рішення, яким позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу від 28.06.2024 щодо задоволення акта про порушення № 0583/23 від 02.05.2024, згідно якого складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 28.06.2024 на суму 756 390,05 грн; стягнуто з ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії на користь ТОВ "Солодка Мрія - Вінниця" 3 028,00 грн судового збору за розгляд позовної заяви та 4 542,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.08.2025 у справі № 902/991/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі № 902/991/24 скасовано. Рішення Господарського суду Вінницької області від 24.01.2025 у справі № 902/991/24 змінено, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:
"1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 28.06.2024 на суму 756 390, 05 грн, складаний на підставі рішення, оформленого протоколом від 28.06.2014 № 11 засідання Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу від 28.06.2024 щодо задоволення Акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23.
В іншій частині відмовити".
У подальшому, як зазначає позивач, після прийняття остаточного судового рішення у справі № 902/991/24, від відповідача надійшов лист № ВФ/109/1-ВИХ-8679-25 від 17.09.2025, яким запропоновано компенсувати вартість необлікованого об`єму природного газу на підставі повторно виданого (відкоригованого) акта-розрахунку від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн.
З огляду на викладене, позивач вважає дії відповідача щодо виставлення повторного (відкоригованого) акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.
Саме зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, регулюються Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015.
Згідно із п. 1 гл. 6 р. X Кодексу ГРС власник комерційного вузла обліку газу (ВОГ) або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному главою 7 розділу X Кодексу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання (ч. 1, 2 ст. 59 Закону "Про ринок природного газу").
Як убачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії про визнання протиправним та скасування рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення, проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу від 28.06.2024, прийнятого за результатами розгляду акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23. 
На підставі зазначеного рішення було оформлено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, а також його вартості для споживача (несанкціонованого споживача), що не є побутовим, від 28.06.2024 на суму 756 390,05 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Зокрема, позивач зазначав про відсутність у відповідача правових підстав для донарахування обсягів природного газу у визначеному розмірі, оскільки в акті про порушення від 02.05.2024 № 0583/23 не наведено порогового значення температури газу, не визначено відхилення облікованої температури від такого порогового значення, а також не обґрунтовано вплив зазначених показників на коректність визначення обсягів споживання газу ТОВ "Солодка Мрія-Вінниця".
Крім того, позивач посилався на те, що у період з 02.05.2024 по 10.05.2024 фактичний обсяг спожитого природного газу становив 1 770 м3, що підтверджується добовими звітами обліку.
За результатами розгляду справи № 902/991/24 рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Під час розгляду справи № 902/991/24 судом було установлено, що 02.05.2024 представниками Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" за місцезнаходженням об`єкта позивача (м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 15) проведено перевірку вузла обліку природного газу, за результатами якої складено акт про порушення № 0583/23 від 02.05.2024.
У зазначеному акті зафіксовано порушення вимог розділу XI, глави 2, підпунктів 3.1, 3.2 Кодексу газорозподільних мереж, а саме: роботу комерційного вузла обліку газу (ВОГ) чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (підпункт 1 пункту 3), а також фіксацію коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв у роботі ВОГ або його складових, унаслідок чого обсяг розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначено некоректно (підпункт 2 пункту 3).
28.06.2024 комісією відповідача прийнято рішення про задоволення зазначеного акта (протокол № 11), на підставі якого складено акт-розрахунок необлікованого обсягу природного газу.
Згідно із таким актом-розрахунком за період з 01.05.2024 по 10.05.2024 позивачу донараховано 43 375,20 м3 природного газу на загальну суму 756 390,05 грн.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачі, відповідачі, треті особи тощо.
Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
Суд враховує, що встановлені рішенням Господарським судом Вінницької області у справі № 902/991/24 від 24.01.2025 обставини повторного доведення не потребують.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" зазначило, що після ухвалення остаточного судового рішення у справі № 902/991/24 від відповідача надійшов лист № ВФ/109/1-ВИХ-8679-25 від 17.09.2025, яким запропоновано компенсувати вартість необлікованого об`єму природного газу на підставі повторно складеного (відкоригованого) акта-розрахунку від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн.
Абзацом 2 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Як було зазначено судом вище, на підставі технічного розрахунку від 28.06.2024 Вінницькою філією ТОВ "Газорозподільні мережі України" складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим.
Згідно із зазначеним актом-розрахунком за період з 01.05.2024 по 10.05.2024 визначено необлікований (донарахований) обсяг природного газу у розмірі 43 375,20 м3 на суму 756 390,05 грн.
При здійсненні розрахунку враховано номінальну потужність котла ЕЕ м3/год відповідно до технічної характеристики - 206,71.
Водночас у межах розгляду справи № 902/991/24 у суді першої інстанції відповідачем на підставі технічного розрахунку від 08.11.2024 складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та вартості природного газу за той самий період - з 01.05.2024 по 10.05.2024, відповідно до якого позивачу визначено донарахований обсяг у розмірі 41 907,71 м3 на суму 730 765,46 грн.
При цьому технічним розрахунком від 08.11.2024 враховано номінальну потужність котла ЕЕ у розмірі 200 м3/год згідно із технічною характеристикою. 
Таким чином, як при складанні первинного акта-розрахунку, так і при формуванні наступного (відкоригованого) акта-розрахунку, розрахунки здійснювалися у зв`язку з рішенням комісії, оформленим протоколом № 11 від 28.06.2024, яким розглянуто, зокрема, акт про порушення № 0583/23 від 02.05.2024, складений щодо ТОВ "Солодка Мрія-Вінниця", та прийнято рішення про його задоволення.
Згідно з положеннями п. 4 глави 1 розділу I Кодексу ГТС розрахунковий період газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом ГТС на ринку природного газу, щодо якої (якого) визначаються прогнози відборів/споживання природного газу та фактичне споживання природного газу по споживачу і здійснюються відповідні розрахунки між споживачем та Оператором ГРМ.
Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС газовий місяць період часу, який розпочинається з першої газової доби поточного місяця і триває до початку першої газової доби наступного місяця. Газова доба період часу з 05:00 всесвітньо координованого часу (далі UTC) (з 07:00 за київським часом) дня до 05:00 UTC (до 07:00 за київським часом) наступного дня для зимового періоду та з 04:00 UTC (з 07:00 за київським часом) дня до 04:00 UTC (до 07:00 за київським часом) наступного дня для літнього періоду.
З технічного розрахунку від 08.11.2024 вбачається, що ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії визначено період донарахування з 01.05.2024 07:00 год по 10.05.2024 10:00 год.
Водночас, з огляду на наведені положення Кодексу газотранспортної системи, такий підхід до визначення періоду не відповідає встановленому порядку, оскільки газова доба закінчується о 07:00 год за київським часом, а не о 10:00 год. 
Отже, визначення кінцевого моменту розрахункового періоду станом на 10:00 год не узгоджується з вимогами нормативного регулювання.
При цьому матеріали справи не містять жодних обґрунтувань або пояснень щодо підстав визначення саме такого часового проміжку, зокрема відсутні докази, які б свідчили про наявність виняткових обставин або технічних причин для відступу від загальних правил визначення газової доби.
Крім того, суд бере до уваги, що між первинним технічним розрахунком від 28.06.2024 та подальшим розрахунком від 08.11.2024 наявні розбіжності у визначенні обсягу необлікованого природного газу. Так, первинно визначений обсяг становив 43 375,20 м3, тоді як у подальшому він зменшений до 41 907,71 м3.
Вказані розбіжності свідчать про непослідовність здійснених розрахунків та відсутність єдиного підходу до визначення обсягу донарахованого природного газу, що ставить під сумнів їх достовірність та обґрунтованість.
Суд бере до уваги також те, що відповідачем на підставі технічного розрахунку від 08.11.2024 складено новий акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості за той самий період – з 01.05.2024 по 10.05.2024, відповідно до якого позивачу визначено обсяг у розмірі 41 907,71 м3 на суму 730 765,46 грн.
При цьому із зазначеного технічного розрахунку вбачається, що при його здійсненні враховано іншу номінальну потужність газового обладнання – 200 м3/год, тоді як в акті про порушення № 0583/23 від 02.05.2024 зафіксовано іншу величину номінальної потужності (205,45 м3/год).
Суд зазначає, що складання нового технічного розрахунку із використанням відмінних вихідних даних, які не відповідають даним, зафіксованим в акті про порушення, без належного обґрунтування причин такої зміни, свідчить про довільність визначення розрахункових показників.
Більше того, суд враховує, що на момент розгляду справи № 902/991/24 існували два різні акти-розрахунки, складені відповідачем щодо одного й того ж порушення та за один і той самий період, проте з різними показниками обсягу та вартості природного газу, що свідчить про відсутність єдиного підходу до визначення відповідних нарахувань.
Нормами Кодексу газорозподільних систем не передбачено можливості складання декількох актів-розрахунків щодо одного акта про порушення без належного скасування попереднього розрахунку та без документально підтвердженого обґрунтування причин внесення змін до вихідних даних.
Суд зазначає, що на момент складання акта-розрахунку від 08.11.2024 попередній акт-розрахунок від 28.06.2024 залишався чинним та не був скасований у встановленому законом порядку. Сам по собі лист відповідача про визнання такого акта недійсним не є належним способом його скасування, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості одностороннього відкликання акта-розрахунку.
При цьому скасування акта-розрахунку від 28.06.2024 відбулося лише на підставі постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.08.2025 у справі № 902/991/24.
За таких обставин одночасне існування двох взаємовиключних актів-розрахунків, які визначають різні обсяги та вартість природного газу, свідчить про правову невизначеність спірних нарахувань та ставить під сумнів їх достовірність і обґрунтованість. 
Щодо посилань відповідача на те, що засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ), а отже рішення комісії про задоволення акта про порушення та формування акта-розрахунку є різними та незалежними одна від одної стадіями (правова та технічна) порядку розгляду акта про порушення, які можуть відбуватися у різних часових межах, то суд зазначає, що наведені доводи відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на оцінку правомірності спірних нарахувань.
Дійсно, процедура розгляду акта про порушення та подальше складання акта-розрахунку може складатися з окремих стадій, однак така диференціація не звільняє оператора ГРМ від обов`язку дотримуватися вимог законодавства щодо послідовності, визначеності та обґрунтованості прийнятих рішень і здійснених розрахунків.
Суд звертає увагу, що незалежно від поділу зазначеної процедури на "правову" та "технічну" стадії, акт-розрахунок є похідним від рішення комісії та повинен ґрунтуватися на тих самих вихідних даних, які були покладені в основу акта про порушення та рішення про його задоволення.
Водночас у спірних правовідносинах відповідачем фактично здійснено повторне визначення обсягу необлікованого природного газу із використанням інших вихідних показників, що не узгоджуються з первинними даними, зафіксованими в акті про порушення, без належного правового оформлення змін та без скасування попереднього акта-розрахунку у встановленому порядку
Таким чином, посилання відповідача на можливість існування різних стадій процедури не виправдовує наявність суперечливих розрахунків та не усуває встановленої судом правової невизначеності, що виникла внаслідок складання декількох актів-розрахунків з різними результатами.
Отже, такі доводи відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду щодо недоведеності правомірності здійснених донарахувань.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обсяг необлікованого природного газу та правомірність здійснених донарахувань, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для їх покладення на позивача.
З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, складеного на підставі рішення, оформленого протоколом від 28.06.2024 № 11 засідання Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу від 28.06.2024 щодо задоволення акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та незаконними дій відповідача щодо складення акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, суд зазначає таке.
Згідно із статтею 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 Цивільного кодексу України.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Отже, передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, що допускає застосування інших способів захисту, які відповідають змісту порушеного права та характеру його порушення.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Верховним Судом, та, зокрема викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц та інших.
Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 лютого 2020 року у справі № 923/364/19, від 16 червня 2020 року у справі № 904/1221/19, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Суд також враховує правову позицію, викладеної у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 в якій вказано, що, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах його позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Так, звертаючись до суду, позивач зазначав про неправомірність дій відповідача, який, на його думку, всупереч вимогам Кодексу газорозподільних систем та правовим висновкам Верховного Суду, продовжує порушувати його права та законні інтереси шляхом складання актів-розрахунків і виставлення рахунків без належних правових підстав та з порушенням установленої процедури. У зв`язку з цим позивач, зокрема, просив визнати протиправними та незаконними дії відповідача щодо складання акта-розрахунку від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн.
Водночас суд зазначає, що за результатами розгляду справи акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, складений на підставі рішення комісії, оформленого протоколом № 11 від 28.06.2024, визнано протиправним та скасовано.
З огляду на це суд виходить з того, що скасування відповідного акта-розрахунку як індивідуального акта вже є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, оскільки усуває юридичні наслідки його застосування.
Натомість окреме визнання дій відповідача щодо складання такого акта-розрахунку протиправними не призведе до додаткового відновлення прав позивача, не матиме самостійного правового значення.
За таких обставин позовна вимога про визнання протиправними та незаконними дій відповідача щодо складання акта-розрахунку від 08.11.2024 задоволенню не підлягає як така, що не є ефективним способом захисту порушеного права.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а відтак суд вважає за можливе частково їх задовольнити з наведених вище мотивів.
З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн, інша частина судового збору покладається на позивача.
Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 08.11.2024 на суму 730 765,46 грн, складаний на підставі рішення, оформленого протоколом від 28.06.2024 № 11 засідання Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу від 28.06.2024 щодо задоволення Акта про порушення від 02.05.2024 № 0583/23.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012; код ЄДРПОУ 45165321) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодка Мрія-Вінниця" (вул. Р. Скалецького, 15, м. Вінниця, 21018; код ЄДРПОУ 30453415) 2 422 грн 40 коп - витрат зі сплати судового збору.
В решті позову відмовити.
Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення складено 30 квітня 2026 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК 

віддрук. прим.:
1 - до справи