18.05.2026 Справа № 756/4033/26
Справа № 756/4033/26
Провадження № 2/756/5304/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м.Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Шролик І.С., 
секретар судового засідання - Бондаренко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар файненс груп" про захист прав споживача, визнання дій протиправними, припинення незаконного способу стягнення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Алієв В.В. звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у здійсненні систематичних телефонних дзвінків, надсиланні СМС-повідомлень з вимогами сплати заборгованості, здійсненні психологічного тиску; зобов`язати відповідача припинити здійснення телефонних дзвінків, надсилання СМС-повідомлень та інші форми контакту з позивачем; зобов`язати відповідача надати розрахунок заборгованості з метою його перевірки; витребувати у відповідача низку доказів (копію договору, розрахунки, аудіозаписи тощо).
Позов обґрунтовано тим, що між сторонами існують кредитні правовідносини укладено договір №00495-12/2025. Відповідач здійснює агресивну позасудову модель стягнення боргу шляхом направлення повідомлень у месенджерах, чим здійснює психологічний тиск. Також позивач посилається на те, що її чоловік є військовослужбовцем, а тому відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вона звільнена від сплати штрафних санкцій та процентів, розрахунок заборгованості відповідач не надає.
Рух справи
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року головуючим суддею у справі визначено суддю Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху.
На виконання вимог ухвали суду, представником позивача 23 березня 2026 року подано позовну заяву в новій редакції з доказами надіслання відповідачу.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 18 травня 2026 року. У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено, через відсутність підтвердження неможливості отримання позивачем самостійно доказів у відповідача, які просить витребувати суд. Доказів звернення до відповідача й відмови у наданні витребуваних документів, суду не надано.
Від представника відповідача 17 квітня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. До відзиву долучений договір про надання кредиту від 01 грудня 2025 року, додаток до договору, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та ліцензію. В обґрунтування поданого відзиву зазначають, що позивач користується послугами товариства з надання кредитних коштів з серпня 2023 року, укладала 15 договорів. Востаннє, 01 грудня 2025 року укладено із товариством кредитний договір на суму позики 10500,00 грн. За умовами укладеного договору п.4.1.6, 6.2, 6.5 товариство має право надсилати повідомлення клієнту, відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», на номер телефону, сповіщений клієнтом в особистому кабінеті, на що клієнт надав особисту згоду. Розрахунок заборгованості здійснений товариством виходячи з умов укладеного договору, з урахуванням положення п.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування». Будь-яких доказів для застосування положення ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позичальник товариству не надавала. 
Позивач та її представник в судове засідання 18 травня 2026 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, представник позивача у позовній заяві просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання від 18 травня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі письмових доказів, поданих сторонами.
Оскільки, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг, що не заперечується самою позивачкою та встановлено з наданого відповідачем договору про надання кредиту №00495-12/2025 від 01 грудня 2025 року.
За умовами укладеного договору, відповідач ТОВ "Стар файненс груп" надав клієнту ОСОБА_1 споживчий кредит в розмірі 10500,00 грн на умовах строковості, зворотності,платності (п.1.1 договру). Кредит наданий шляхом зарахування клієнту коштів в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти. Денна процентна ставка складає 0,98% та застосовується в межах строку кредитування (п.1.4.1 договору). 
Згідно п. 4.1.6 Договору, Товариство має право надсилати будь-які повідомлення Клієнту відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» та цього Договору, у тому числі повідомлення про відступлення права вимоги за цим Договором, одним з наступних узгоджених з Клієнтом способів за вибором Товариства: шляхом надсилання смс, голосових повідомлень на вказаний номер телефону та/або розміщення в Особистому кабінеті Клієнта (пріоритетний спосіб) та / або на електронну адресу Клієнта та/або надсилання поштових відправлень із позначкою "Вручити особисто" за місцем проживання чи перебування або за місцем роботи Клієнта та/або через месенджер (Viber, Telegram) на що Клієнт надає згоду. 
Розділ 6 укладеного договору передбачає узгоджений між сторонами порядок взаємодії за договором.
Згідно п. 6.2 Договору, Клієнт підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах Клієнта в Розділі «реквізити та підписи сторін» договору (або надані клієнтом товариству окремо) належать саме клієнту та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Клієнт погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані Товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим Договором. Така взаємодія здійснюється Товариством з урахуванням вимог законодавства.
Згідно п. 6.5 Договору: цим Сторони домовились, що Товариство в процесі врегулювання простроченої заборгованості, яка може виникнути за цим Договором, з метою повідомлення Клієнту інформації, що вимагається законодавством (в т.ч. під час першої взаємодії з Клієнтом) або запитується Клієнтом у Товариства відповідно до умов цього Договору або чинного законодавства України, може використовувати додаткові контактні дані Клієнта та/або електронну адресу, що вказані в Договорі (або надані Клієнтом Товариству окремо) для надсилання текстових, голосових та інших електронних повідомлень. При цьому, якщо Клієнтом після укладення цього Договору було надано Товариству інформацію про зміну його поточних контактних даних або про додаткові контактні дані, в тому числі шляхом внесення змін та доповнень до даних, що містяться в Особистому кабінеті, Товариство має право використати такі контактні дані (доповнені/змінені номери телефонів, електронну адресу) для вказаних цілей. Інформація надіслана на контактні дані (номери телефонів, електронну адресу) Клієнта, надані останнім Товариству в будь-який спосіб в тому числі через Особистий кабінет, а також повідомлення про необхідність клієнта сплатити податок передбачений Податковим Кодексом України в разі списання заборгованості по тілу кредиту, вважається такою, що направлена Клієнту.
На підтвердження факту психологічного тиску та агресивної підприємницької практики позивачем надано роздруківку (скріншоти) повідомлення з месенджера "Viber" від 06 березня 2026 року від контакту "Suncredit", у якому зазначено: "Вітаю. Компанія Suncredit... Ваш кредит в простроченні 4 день, на погашення 14941.04 грн, борг 4171.80 грн. Ви ігноруєте вимогу кредитора та не виконуєте умови договору, тим самим порушуючи ст. 625 ЦКУ. Повідомляємо, що компанія розпочинає задіювати наслідки несплати відповідно до умов договору".
Також судом встановлено, що позивачка з 06 серпня 2011 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є військовозобов`язаним.
Між сторонами виник спір щодо наявності правових підстав для визнання дій відповідача протиправними, зобов`язання припинити дій, направлені на вимагання сплати заборгованості.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Оцінюючи аргументи сторін та подані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Щодо вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання припинити контакти (п. 1-2 прохальної частини).
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення агресивної підприємницької практики. Агресивною вважається практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача.
Наданий позивачем скріншот повідомлення у месенджері містить лише інформування про наявність заборгованості, кількість днів прострочення та попередження про настання цивільно-правових наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України та умовами договору. 
Товариством були направлені смс-повідомлення про можливість здійснення дзвінків по додатковим номерам позичальника, на фінансовий номер 380970540544, який зазначений позивачем при укладанні кредитного договору, серед інших номерів зв`язку.
Окрім того, як вбачається з тексту укладеного між сторонами договору, Розділ 6, позичальник погодилась, що сповіщені нею засоби комунікації можуть бути використані кредитором задля сповіщення про прострочену заборгованість (п.6.2,6.5 договору).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що саме по собі направлення кредитором повідомлень про наявність боргу та намір звернутися за захистом своїх прав у законний спосіб (до суду, нотаріуса тощо) є реалізацією права кредитора на досудове врегулювання спору та не може кваліфікуватися як психологічний тиск чи агресивна підприємницька практика у розумінні ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем не доведено факту погроз життю, здоров`ю, нецензурної лайки чи систематичного нічного докучання. Встановлення факту наявності боргу та вимога його сплатити є правомірною поведінкою кредитора.
Крім того, вимога "зобов`язати припинити будь-які форми контакту" фактично позбавляє кредитора права на взаємодію з боржником, що прямо передбачено Законом України "Про споживче кредитування" (щодо врегулювання простроченої заборгованості).
Щодо застосування пільг для військовослужбовців та членів їх сімей.
Суд погоджується, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дружинам військовослужбовців штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань та проценти за користування кредитом не нараховуються.
Однак, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України). Позивач не заявляла матеріально-правових вимог про визнання недійсним кредитного договору, про здійснення перерахунку заборгованості, списання нарахованих процентів чи неустойки, або про визнання кредиту таким, що припинений. 
Посилання на статус дружини військовослужбовця в описовій частині позову без відповідної позовної вимоги (про перерахунок/списання) не може бути самостійною підставою для задоволення позову немайнового характеру про «заборону дзвонити». Вказані обставини можуть бути підставою для заперечень (відзиву) позивачки у разі звернення ТОВ "Стар файненс груп " до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Щодо зобов`язання надати розрахунок та витребування доказів (п. 3 прохальної частини).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Спосіб захисту має бути ефективним.
Вимога про "зобов`язання надати розрахунок" не є самостійним ефективним способом захисту порушеного права у розумінні ст. 16 ЦК України, оскільки не призводить до відновлення майнових прав позивача без пред`явлення вимог щодо самого розміру боргу (оспорювання суми).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежні та неефективні способи захисту, а факт порушення прав позивача незаконними діями відповідача не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в задоволенні позову - на позивача. 
Позивач при зверненні до суду із позовом на підставі положення ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір відноситься на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 625 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» про захист прав споживача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя          І.С. Шролик