КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №373/1432/24 Головуючий у І інстанції - Свояк Д.В.
апеляційне провадження №33/824/3542/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., розглянув матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на поставу судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, - 

установив:

Постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
16 червня 2026 року, ОСОБА_1 подав на вказану вище постанову від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2024 року постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Апеляційна скарга на вказану постанову суду від 01 серпня 2024 року подана ОСОБА_1 16 червня 2026 року, тобто з пропуском десятиденного строку на її оскарження.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що з моменту отримання повного тексту рішення суду йому був потрібен час для підготовки апеляційної скарги.
Після складання апеляційної скарги він направив її звичайним листом до Київського апеляційного суду.
Не отримавши відповіді Київського апеляційного суду та з`ясувавши, що апеляційну скаргу повинно бути направлено через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області він вдруге звичайним листом направив апеляційну скаргу до апеляційного суду.
Крім того зазначив, що з відповіді Бориспільського РУ ГУНП в Київській області від 29 серпня 2024 року вбачається, що встановити іншого учасника ДТП та притягнути його до адміністративної відповідальності неможливо, оскільки учасник події ОСОБА_2 на той час перебував в районі бойових дій.
На даний час апелянту відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває у в/ч НОМЕР_1 та зможе дати пояснення з приводу ДТП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 
Діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моменту винесення постанови суду, а не отримання її копії. 
В зв`язку з цим, обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду з отриманням ОСОБА_1 повного тексту судового рішення не є поважним. 
При цьому, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник - Селецька О.В., були присутніми в судовому засіданні при розгляді справи 01 серпня 2024 року, заперечували вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, просили закрити провадження у справі, отже знали про результат прийнятого судом рішення.
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. 
Від судів вимагається вказувати підстави. 
Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. 
Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.
Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 був обізнаним про результат розгляду справи, який відбувся 01 серпня 2024 року та міг подати апеляційну скаргу вчасно.
Більше того, оскаржувана постанова була відправлена судом до єдиного державного реєстру судових рішень 02 серпня 2024 року, та опублікована 05 серпня 2024 року, а відтак сторона, яка задіяна у справі не вживала заходів для подачі апеляційної скарги в межах строків на апеляційне оскарження. 
В свою чергу, ОСОБА_1 ознайомлювався з матеріалами справи 07 серпня 2024 року, 17 вересня 2024 року, 23 вересня 2024 року, 31 жовтня 2024 року, 10 грудня 2024 року, 09 вересня 2025 року, достеменно знав про результат розгляду справи, проте, апеляційну скаргу подав лише 16 червня 2026 року.
Матеріали справи не містять доказів того, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звертався до апеляційного суду раніше, про що він зазначає у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В зв`язку з цим, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 01 серпня 2024 року не вбачаю, тому, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала. 
На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. -відмовити.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
Справу повернути до Переяславського міськрайонного суду Київської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько