Справа № 353/433/26
Провадження № 2/353/473/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Лущак Н.І.,
з участю секретаря судового засідання – Гаврилів Х.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 0,7339 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням Братишівської сільської Ради народних депутатів с. Братишів Тлумацького району від 30.12.1993 року була передана ОСОБА_2 у приватну власність безоплатно, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 та проведення державної реєстрації цієї земельної ділянки. Вимоги позовної заяви обґрунтовувала тим, що її батьку ОСОБА_2 належала вищевказана земельна ділянка, яка йому передана у приватну власність безоплатно, згідно рішення Братишівської сільської ради народних депутатів с. Братишів Тлумацького району від 30.12.1993 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Вона є єдиним спадкоємцем. Мати ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не приймала і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Її естра ОСОБА_4 спадщину після смерті батька не приймала в ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Інших спадкоємців немає. Після смерті батька вона прийняла спадщну за законом, щляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. 
Однак у нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 у зв`яку з тим, що при заведенні спадкової справи та перевірці наявності заповітів, було знайдено інформацію щодо ряду заповітів, які були складені від імені ОСОБА_2 , які посвідчені та зберігаються на тимчасово окупованій території України, що позбавляє її можливості оформити спадщину.
У зв`язку з вищевказаним просила суд визнати за нею право на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 0,7339 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням Братишівської сільської Ради народних депутатів с. Братишів Тлумацького району від 30.12.1993 року була передана ОСОБА_2 у приватну власність безоплатно, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 та проведення державної реєстрації цієї земельної ділянки. 
В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак в позовній заяві, у випадку її неявки в судове засідання, просила розгляд справи провести без її участі.
В підготовче судове засідання представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, однак 19.05.2026 року через канцелярію суду подав заяву (а.с. 37) в якій проти позову не заперечив, визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу без участі представника відповідача. 
У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:
Судом встановлено, що рішенням Братишівської сільської Ради народних депутатів від 30.12.1993 року передано у приватну власність безоплатно земельні ділянки ОСОБА_2 (батько позивача) загальною площею 73,39 ар, а саме для обслуговування житлового будинку 22,61 ар, для ведення особистоо підсобного господарства 50,78 ар (а.с. 3).
ОСОБА_2 (батько позивача) та ОСОБА_5 (мати позивача) з 18.03.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6) і ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дочка ОСОБА_6 (позивач), а 03.08.1954 року дочка (сестра позивача) ОСОБА_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 9).
Позивач ОСОБА_6 09.09.1967 року одружилася з ОСОБА_8 і після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 9).
Сестра позивача ОСОБА_7 09.09.1967 року одружилася з ОСОБА_10 і після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8).
Згідно виписки із погосподарських книг Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Братишівським старостинським округом № 1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської обдасті № 63 від 02.04.2026 року (а.с 12-16, в житловому будинку по АДРЕСА_1 в період з 1953-1955 роки, 1956-1957 роки, 1961-1963 роки, 1964-1966 роки, 1967-1969 роки, 1970-1973 роки, 1974-1976 роки, 1977-1979 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки були зареєстровані та проживали ОСОБА_12 (батько позивача) та ОСОБА_13 (мати позивача). В період з 1953-1955 роки, 1956-1957 роки, 1961-1963 роки, 1964-1966 роки з ними також була зареєстрована та проживала ОСОБА_14 (позивач), яка з 2001 року стала головою даного господарства.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 16.10.2005 року, яке видане Братишівською сільською радою, зареєстрованого в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 12420727 від 16.10.2005 року (а.с. 10), домоволодіння по  АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (позивач).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (батько позивача), ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (мати позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_15 (сестра позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 4-5). 
Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця – ОСОБА_2 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 
Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Братишівського старостинського округу № 1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 62 від 02.04.2026 року (а.с. 11). 
Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 13/2025 від 11.06.2025 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України після смерті ОСОБА_2 ( позивача) (а.с. 29-36), з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законм після смерті батьа ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. 
В нотаріальному порядку позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 , у зв`яку з тим, що при перевірці спадкової справи та перевірці наявності заповітів, було знайдено інформацію щодо ряду заповітів, які були складені від імені ОСОБА_2 , які посвідчені та зберігаються на тимчасово окупованій території України, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської бласті Васильєвої Н.М. № 420/02-31 від 16.07.2025 року (а.с. 17-18).
Згідно абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документаціїі з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є зокрема, громадяни на землі приватної власності.
Згідност. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: (а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; (б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; (в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; (г) прийняття спадщини; (ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: (а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; (б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; (в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Таким чином земельна ділянка загальною площею 0,7339 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у приватну власність безоплатно ОСОБА_16 , входить у спадкову масу після смерті останнього.
Отже, на момент звернення до суду позивач ОСОБА_1 правомірно претендує на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. 
На підставі наведеного, ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 80, 81, 116 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , право на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 0,7339 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням Братишівської сільської Ради народних депутатів с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області від 30.12.1993 року, прийнятого на підставі Декрету Катінету Міністрів України від 26.12.1992 року, була передана ОСОБА_17 у приватну власність безоплатно для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , та проведення державної реєстрації цієї земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий	Н. І. ЛУЩАК