Справа № 711/1312/26
Провадження № 2-а/712/84/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:
головуючого судді – Пересунька Я.В.,
при секретарі – Руденко А.В.,
за участі позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позицій сторін.
1.1. 16 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №175/О від 21 січня 2025 року та закрити провадження у справі.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 175/О про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутність військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що становить порушення статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на нього накладено штраф в розмірі 34 000 грн. 
1.3. Позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення № 175/0 від 18 січня 2025 року містить численні помилки, що вказують на складання такого протоколу щодо іншої особи. Крім того, в протоколі йдеться про виклик зовсім іншої особи на розгляд справи по суті на дату, що давно минула – 07 жовтня 2024 року, а доказів про виклик позивача на розгляд справи на 21 січня 2025 року матеріали справи не містять.
1.4. Позивач також просить врахувати, що його військово-обліковий документ станом на 18 січня 2025 року не мав жодних розбіжностей чи ознак недійсності, а військово-облікові дані ним було оновлено вчасно. 
1.5. Відзиву на позов відповідачем не надано.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
2.1. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2026 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду; позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишено без руху.
2.2. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкас від 13 березня 2026 року в порядку п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України справу передано до Соснівського районного суду м. Черкаси за підсудністю без вирішення питання поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 09 квітня 2026 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду; позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк у п`ять робочих днів із дня отримання копії цієї ухвали – для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.
2.4. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 28 квітня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до Соснівського районного суду м. Черкас із адміністративним позовом; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду; зобов`язано відповідача до 11 травня 2026 року включно надати суду: копію адміністративної справи № 175/О від 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; докази про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення 21 січня 2025 року (в протоколі № 175/О від 18 січня 2025 року розгляд справи призначено на 12 год 00 хв. 07 жовтня 2024 року); докази про результати вручення постанови № 175/О від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 ; відомості щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку ТЦК та СП станом на 18 січня 2025 року та пояснення щодо неможливості перевірки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 перебування/не перебування ОСОБА_1 на військовому обліку станом на 18 січня 2025 року; докази на підтвердження відмови ОСОБА_1 від пред`явлення військово-облікового документу в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 18 січня 2025 року.
2.5. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
2.6. Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином.
3. Фактичні обставини, встановлені судом.
3.1. Судом установлено, що 24 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 листом за № 6/12217 повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно з обліковими даними він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 30).
3.2. 18 січня 2025 року старшим оператором групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 складено протокол № 175/О про адміністративне правопорушення, згідно з яким 18 січня 2025 року о 23 год 10 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_1 не має при собі дійсного військово-облікового документу військовозобов`язаного, що є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ зі змінами (а.с. 10-11).
У вказаному протоколі відсутній підпис особи, що складала такий протокол, а також містяться суттєві розбіжності в написанні особи, щодо якої він складений; права за ст. 268 КУпАП роз`яснено не ОСОБА_1 , а іншій особі; виклик на розгляд адміністративної справи по суті здійснено на дату, що минула. 
3.3. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 від 21 січня 2025 року № 175/О на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 7-9).
3.4. Указаною постановою встановлено, що 18 січня 2025 року о 23:10 год. відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ.
4. Норми права, які застосував суд.
4.1. Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4.2. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
4.3. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
4.4. За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
4.5. Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
4.6. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
4.7. За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
4.8. Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
4.9. Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
4.10. Відповідно ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
4.11. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
4.12. Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
4.13. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
4.14. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. 
4.15. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. 
4.16. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
4.17. Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
4.18. Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна до вести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
4.19. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
4.20. Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
4.21. За ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
4.22. Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
4.23. Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
5. Мотивована оцінка і висновки суду.
5.1. Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.
5.2. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
5.3. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
5.4. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
5.5. Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
5.6. Судом установлено, що позивача притягнуто до відповідальності за відсутність військово-облікового документа та його непред`явлення його уповноваженому співробітнику ТЦК та СП.
5.7. Оцінюючи обґрунтованість оскаржуваної постанови від 21 січня 2025 року № 175/О, суд зауважує, що позбавлений можливості дійти висновку про докази, оцінені начальником ТЦК та СП при її винесенні. 
5.8. Зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення від 18 січня 2025 року містить численні описки та неточності і не містить підпису уповноваженої службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .
5.9. Крім того, із наданої позивачем відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 серпня 2024 року № 6/12217 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
5.10. За таких обставин суд робить висновок про те, що станом на 18 січня 2025 року (день складення протоколу про адміністративне правопорушення), як і на 21 січня 2025 року (день винесення оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ), уповноважені представники ІНФОРМАЦІЯ_2 мали можливість отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» відомості про сформований військово-обліковий документ ОСОБА_1 , але з невідомих причин не зробили цього.
5.11. З огляду на викладене, оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 175/О від 21 січня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Враховуючи задоволення позову, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. ст. 33, 210-1, 222, 258, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 січня 2025 року № 175/О у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Повний текст постанови складено 19 травня 2026 року.
Суддя:         Я.В. Пересунько