Справа № 457/1832/25
провадження №2/457/96/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 травня 2026 року м. Трускавець
Трускавецький  міський суд Львівської області
в складі головуючого-судді Марчука В.І.,
секретар судового засідання Ярова О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Трускавецької міської ради, про визначення місця проживання дитини, 
за участю позивача ОСОБА_1 ,
відповідачки ОСОБА_2 , - 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Трускавецької міської ради. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у шлюбі з ОСОБА_2 народилася донька – ОСОБА_3 , 2015 року народження. Впродовж 2025 року між сторонами постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, причиною сварок була відсутність спільних інтересів, несумісність характерів. ОСОБА_4 впродовж усього часу не надавала інформації про свої доходи та часто уникала видатків на утримання сім`ї, усі зароблені кошти витрачала виключно на свої потреби (придбання косметики, відвідування салонів краси, одержання косметологічних послуг і т.п.). Натомість, безпідставно звинувачувала позивача у неспроможності ефективно вести господарство, недостатньо заробляє і т.п. Крім того, ОСОБА_2 нерідко поводилась агресивно, часто ініціювала сварки з малозначних приводів, в тому числі і на грунті ревнощів. З початку травня 2025 року позивач та відповідачка перестали проживати разом та не ведедуть спільного господарства. ОСОБА_2 з початку травня 2025 року фактично проживає у своєї сестри - ОСОБА_5 , 1992 р.н., а саме у будинку АДРЕСА_1 праві власності. ОСОБА_2 планує створити сім?ю з іншим чоловіком, з яким мас тривалі стосунки, а тому її проживання з дочкою ОСОБА_6 , 2015 р.н. створить для цього суттєві перешкоди. Одночасно, позивач фактично проживає з дочкою ОСОБА_6 , 2015 року народження за місцем їх реєстрації - в квартирі АДРЕСА_2 , що незаперечно підтверджується відповідним Актом ОСББ «ЕЛІТНИЙ ДІМ-2013» про фактичне проживання громадян від 21.07.2025 року та Актом Служби у справах дітей Трускавецької міської ради обстеження умов проживання від 08.09.2025 року. Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточно припинили шлюбно-сімейні стосунки, а тому фактично перестали бути сім?єю, як це передбачено ст.3 Сімейного кодексу України. Спроби налагодити спільне життя є абсолютно безперспективними і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Одночасно, після припинення ведення спільного господарства, тобто з початку травня 2025 року і по даний конкретний час весь тягар утримання малолітньої дитини несе позивач самостійно, а ОСОБА_2 будь-якої участі в цьому не приймає, хоча має для цього фінансові можливості. В той самий час, ОСОБА_1 повністю утримує свою малолітню дочку ОСОБА_6 , 2015 р.н. Просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 та після розірвання шлюбу залишити малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом з її батьком – ОСОБА_1 , як основним та єдиним утримувачем та таким, що самостійно виховує малолітню дитину, за адресою: АДРЕСА_3 . 
Ухвалою від 01 грудня 2025 року в зазначеній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
Ухвалою від 18 березня 2026 року прийнято відмову від частини позовних вимог та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд визначити місце проживання доньки – ОСОБА_3 разом з ним. Шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано, вона будує своє окреме життя.
Відповідачка у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, оскільки дитина доросла і вона нормально сприймає ситуацію.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради у судове засідання не з`явився, проте надійшла заява про розгляд справи без її участі. 
У судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка зазначила що знає як позивача так і відповідачку. Відповідачка є її сестрою та проживає з нею, однак більшість часу вона в роз`їздах по Україні та за кордоном, так як має свій бізнес. Дочка ОСОБА_6 живе з ОСОБА_1 , він займається її розвитком та вихованням.
У судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка зазначила що дитина ОСОБА_6 довший час проживає з батьком, батько піклується про дитину, відвозить до школи. Мама проживає окремо, займається бізнесом.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до вимог ст. ст. 151, 153 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб, обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною.
Згідност.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст. 157 СК України, той із батьків, який проживає окремо від дитини, зобов?язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. 
Згідно 4.2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я, в тому числі стан психічного здоров?я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 
Частиною 2 ст. 155 СК України закріплено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року.
Згідно постанови Львівського апеляційного суду від 02 березня 2026 року, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 листопада 2025 року у справі 457/1607/25, про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без змін. 
Згідно акта огляду про фактичне проживання від 21 липня 2025 року ОСББ «Елітний дім – 2013» в квартирі АДРЕСА_2 , фактично проживають – ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно довідки ФОП ОСОБА_8 «Курси іноземних мов», учениця 5-А класу ОСОБА_3 навчається на курсах іноземних мов, оплату за курси регулярно здійснює батько – ОСОБА_1 .
Згідно довідки «СЗШ №2 –гімназія» м.Трускавець, ОСОБА_3 навчається в 5-А класі.
Згідно характеристики від 27 липня 2025 року, ОСОБА_3 учениці 5-А класу, батько ОСОБА_1 регулярно відвідував батьківські збори, приділяв належну увагу вихованню доньки.
Згідно акта обстеження умов проживання здійсненого комісією Служби у справах дітей Трускавецької міської ради від 08 вересня 2025 року вбачається що за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживають позивач та його малолітня донька – ОСОБА_3 . Квартира обладнана всіма необхідними меблями, зроблений ремонт, дитина забезпечена всім необхідним, та створені належні умови проживання. 
Згідно акта обстеження умов проживання здійсненого комісією Служби у справах дітей Трускавецької міської ради від 09 квітня 2026 року вбачається що за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживають позивач та його малолітня донька – ОСОБА_3 . Квартира обладнана всіма необхідними меблями, зроблений ремонт, дитина забезпечена всім необхідним, та створені належні умови проживання. Батько в повній мірі забезпечує свою доньку.
Крім цього, між сторонами – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини від 13 січня 2026 року, а саме щодо визначення місця проживання їх спільної дитини – ОСОБА_3 , згідно якого місцем проживанням дитини сторони визначили місце проживання батька за адресою: АДРЕСА_3 .
Таким чином, судом встановлено проживання дитини – ОСОБА_3 з батьком та її утримання повністю підтверджується наданими доказами.
Факт ухилення ОСОБА_2 від участі у вихованні доньки підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та письмовими доказами що містяться у матеріалах справи та не заперечується самою відповідачкою ОСОБА_2 .
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.ч. 2,7 -9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до правових висновків ВС, висловленої у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 486/709/16-ц, три визначенні місця проживання дитини судам необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини, виходячи із рівності прав батьків щодо дитини, встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, утримує, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері.
За наведених умов суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, а тому заявлені вимоги є підставними.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 284-285 ЦПК України, с у д,- 
у х в а л и в:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Трускавецької міської ради, про визначення місця проживання дитини– задовольнити. 
Залишити малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом з її батьком – ОСОБА_1 , як основним та єдиним утримувачем та таким, що самостійно виховує малолітню дитину: дочку ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 . 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Трускавецької міської ради, ЄДРПОУ 04055914.
Суддя:	  	В.  І.  Марчук