Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1198/26
Номер провадження1-кп/173/142/2026

В И Р О К 
іменем України
04 травня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 12026046430000014 від 27.03.2026) за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого у ТОВ «Скляний альянс Вільногірськ», на утриманні дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26.03.2026 року близько 23 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на вул. Сурська м. Верхівцеве, Верхівцевської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, де також у цей час перебував потерпілий ОСОБА_7 , з яким вони знайомі раніше.
Так, у вказаний день та час між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , на відстань витягнутої руки та наніс останньому один удар дерев`яною палицею по лівій нозі, від отриманого удару ОСОБА_7 впав на землю.
Через невеликий проміжок часу, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , на відстань витягнутої руки та тримаючи у правій руці розкладний ніж «Intertool» наніс вказаним ножем потерпілому чотири удари по тулубу в ділянку нижньої частини спини з правої сторони та праве плече, в область правої лопатки на спині та верхню частину правої кінцівки.
У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна та 4-х непроникаючих ран на тулубі (рана по задньо-пахвовій лінії праворуч на рівні 5-го міжребір`я, рана по лопатковій лінії праворуч на рівні 9-го міжребір`я, рана по середньо-пахвовій лінії праворуч на рівні 8-го міжребір`я, рана по лопатковій лінії праворуч на рівні 3-го грудного хребця), рани, саден та синця на правій верхній кінцівці, садна на правій нижній кінцівці, садна та синця на лівій нижній кінцівці.
Ушкодження у вигляді рани на тулубі по задньо-пахвовій лінії праворуч на рівні 5-го міжребір`я та рани на правій верхній кінцівці, кожне з них окремо, - відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але не менш 21 дня.
Інші виявлені в нього рани на тулубі (рана по лопатковій лінії праворуч на рівні 9-го міжребір`я, рана по середньо-пахвовій лінії праворуч на рівні 8-го міжребір`я, рана по лопатковій лінії праворуч на рівні 3-го грудного хребця), ушкодження у вигляді садна на тулубі, саден та синця на правій верхній кінцівці, садна на правій нижній кінцівці, садна та синця на лівій нижній кінцівці, - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому суду пояснив, він посварився з ОСОБА_7 та у процесі сварки вдарив його спочатку палицею по нозі, а потім вийняв складний ніж та штрикнув його чотири рази у спину. 
Обвинувачений не оспорює обставин кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Потерпілий надав суд заяву про розгляд кримінального провадження в його відсутність, претензій матеріального та морального харктеру не має, цивільний позов заявляти не бажає, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує їх, кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, як передбачено ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме:
ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, є осудним, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: розкладний ніж «Intertool» із руків`ям червоного кольору, який поміщений у паперовий спец.пакет та переданий на зберігання до камери речових доказів ВП № 3 Кам`янського РУП - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1