Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/150/26
Провадження № 3/376/129/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області - Коваленко О.М., 
за участі прокурора – Мазур В.В., 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи – Сквирська міська рада, ЦНАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року до Сквирського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2026 року №1/2026 вбачається, що  ОСОБА_1 , яка по 04.04.2022 працювала на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-УІІ (далі - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 та п. 27 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені» за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 3 0.03.2022 № 58 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено з Національної поліції України з 04 квітня 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Таким чином, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.
Відповідно до статті 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, пп. "а", "в"-"ґ" п. 2, п. 4 ч. 1 ст. З Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.
Згідно з ч.1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Приміткою до ст. 1726 КУпАП визначено, що суб`єктами правопорушення у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами 2 та 3 цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно дочастин 1 та 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Враховуючи викладене ОСОБА_1  є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення ст. 1726 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 33 84-ІХ та пункту 27 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1  вона фактично подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені», 01.08.2024 о 22 год. 44 хв., хоча граничним терміном подачі декларації Законом визначено 31 січня 2024 року.
Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону поширюється дія Закону, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені».
Таким чином, ОСОБА_1  вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.
Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 06.01.2026.
Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені Законом строки, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені».
Згідно із ч. 1 ст. 1726 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 Сто 45 та пункту 27 розділу XIII ’’Прикінцеві положення” Закону, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, несвоєчасно 01.08.2024 без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні прокурор Мазур Вікторія Василівна з протоколом № 1/2026 від 06.01.2026 року погодилася та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила прийняти судом постанову про закриття справи у зв`язку із закінченням строку накладання стягнення та застосувати вимоги ст. 38 КУпАП.
Суддя, вислухавши думку учасників процессу, дослідивши протокол № 1/2026 від 06.01.2026 та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено у частинах 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язане з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Суддя звертає увагу, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.
Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksаndrVоlkovv.Ukraine,рішення від09.01.2013року,заява №21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).
Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).
У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
06.01.2026 року старшим оперуповноваженим Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції Браткевичем Артемом Володимировичем складено протокол № 1/2026 про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, тобто - несвоєчасно без поважних причин подала 01.08.2024 о 22 год. 44 хв. декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
У протоколі №1/2026 зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 01.08.2024 о 22 год 44 хв (час та дата невчасного подання декларації).
Суддя не бере до уваги те, що днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, потрібно вважати день складання посадовою особою компетентного органу протоколів про це правопорушення, оскільки вони не ґрунтуються на жодній нормі закону, а Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено жодних виключень щодо обчислення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією категорією справ.
Водночас, суддя вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є окремою процесуальною дією, що вчинена на підставі виявленого факту порушення, а факт виявлення порушення це окрема подія, що завжди передує складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на думку судді, є суб`єктивний момент отримання уповноваженим органом інформації про таке правопорушення.
Натомість, суддя вважає, що дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони у сфері боротьби з корупцією.
Відповідно до ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно з п. 7 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Отже, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України не належать до категорії триваючих.
Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 1,7,9,38, 40-1, 172-6, 245,247, 279,280,294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП – закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя     	О. М. Коваленко