ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 м.Дніпро Справа № 904/6344/20 (204/9585/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Золотарьової Я.С. (доповідач), 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
секретар судового засідання: Янкіна Г.Д. 
представники учасників провадження:
від позивача: Єрашова О.В. 
від відповідача: не з`явився 
розглянув матеріали апеляційної скарги  ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024, повний текст складено-30.07.2024, суддя Камша Н.М.
у справі № 904/6344/20 (204/9585/21)
за позовом ОСОБА_1 
до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст справи
У грудні 2021 ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в якому просила суд:
- встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ ім. М.Грищенко "Дорожник", підпорядкованого відповідачу Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", роботи на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002;
- зобов`язати відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу до ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" на посаді "Вожата 5-го загону" 22.06.2002 та 12.06.2002, та записи про звільнення із займаної посади 09.07.2002 та 29.07.2002 у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів;
- зобов`язати відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник";
- зобов`язати Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім.М.Грищенко "Дорожник";
- зобов`язати Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) передати до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працювання позивача на посаді "Вожата 5-го загону" в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002;
- стягнути з відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) на користь позивача ОСОБА_1 не виплачену суму вигляді заробітної плати та інших передбачених законами України виплат за період роботи на посаді "Вожата 5-го загону" (Педагог-організатор) з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 у розмірі 283,44-178,16 = 105,29 грн. – за першу партію та у розмірі 305,80 – 177,18 = 128,62 грн. – за 2-гу партію;
- стягнути з відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) на користь позивача ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 981 825,57 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 01.07.1999 року по 25.06.2004 року позивач – ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) навчалась за денною формою навчання в державному вищому навчальному закладі – Придніпровська державна академія будівництва та архітектури. В період літніх канікул 2002 року, будучи студенткою денної форми навчання, працювала у Дитячому оздоровчому таборі ім. М. Грищенка "Дорожник" (далі – ДОТ "Дорожник" ім. М.Грищенка), є структурним підрозділом відповідача. 
В трудовій книжці позивача відсутні записи про роботу у Дитячому оздоровчому таборі ім. М. Грищенка "Дорожник" за вищеозначений період. Позовні вимоги в частині встановлення факту трудових відносин мотивовані тим, що факт невірного оформлення її трудових відносин з відповідачем є перешкодою в офіційному працевлаштуванні.
Крім того, через ці неточності у неї виникли проблеми з отриманням соціальних виплат на дитину-інваліда та надбавки по догляду за дитиною, а в подальшому буде проблемою при призначенні пенсії за віком.
Позивач наголошувала на тому, що про порушення своїх трудових прав дізналась у 2017 році, коли оформлювала документи для отримання субсидії на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги в Управлінні соціального захисту населення Чечелівської районної у місті ради.
Виявивши розбіжності в документах, що підтверджують трудовий (страховий) стаж на інших підприємствах, де працювала, вирішила перевірити оформлення трудової книжки за весь період трудової діяльності. Зокрема, нею було виявлено відсутність запису в трудовій книжці щодо роботи у відповідача у 2002 році.
Позивачка стверджує, що працювала у таборі в період з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 вожатою 5-го загону, а фактично виконувала функції педагога-організатора 6 днів на тиждень 24 години на добу та з 1 добою вихідного на тиждень.
Вважає, що не отримувала належної оплати за роботу як у основний, так і у нічний та понаднормовий час.
На думку позивачки вона при звільненні мала право на вихідну допомогу, оскільки вважає, що трудовий договір з нею повинен бути розірваний за ст.39 Кодексу законів про працю України – через порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору.
Посилаючись на недоплату заробітної плати, не здійснення нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні, позивач, керуючись ст.ст.116,117 Кодексу законів про працю України, просила стягнути з відповідача 981825, 57 грн. фактично за затримку остаточного розрахунку при звільненні, однак у позові цю суму назвала вихідною допомогою.

Рух справи та короткий зміст судових рішень, ухвалених у цій справі
У грудні 2021 ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. 
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 відкрито провадження по справі. 
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2023 провадження у справі закрито. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.08.2023 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2023 та передано матеріали справи №204/9585/21 до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа №904/6344/20 про визнання банкрутом Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" . 
30.08.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли вказані вище матеріали справи. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) провадження в частині позовних вимог щодо встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ ім. М.Грищенко "Дорожник", підпорядкованого відповідачу Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", роботи на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 - закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.
У задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу до ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" на посаді "Вожата 5-го загону" 22.06.2002 та 12.06.2002, та записи про звільнення із займаної посади 09.07.2002 та 29.07.2002 у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів – відмовлено.
У задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" - відмовлено.
У задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім.М.Грищенко "Дорожник" - відмовлено.
У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) передати до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працювання позивача на посаді "Вожата 5-го загону" в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 – відмовлено.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) на користь позивача ОСОБА_1 не виплачену суму вигляді заробітної плати та інших передбачених законами України виплат за період роботи на посаді "Вожата 5-го загону" (Педагог-організатор) з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 у розмірі 283,44-178,16 = 105,29 грн. – за першу партію та у розмірі 305,80 – 177,18 = 128,62 грн. – за 2-гу партію – відмовлено.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) на користь позивача ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 981 825,57 грн. – відмовлено.
Мотиви рішення суду першої інстанції ґрунтуються на такому:
Суд першої інстанції встановив відсутність доказів, на підставі яких до трудової книжки можуть бути внесено відповідні записи, адже у записах мають бути посилання як на накази про прийом та звільнення з посади, так і на посаду, яку займав працівник. Таких доказів матеріали справи не містять. 
Закриваючи провадження в цій частині вимог, суд першої інстанції виходив із того, що питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. Лише при вирішенні питання призначення пенсії цей спір має вирішуватись у в порядку адміністративного судочинства. Суд послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2019 у справі №198/623/18.
Місцевий господарський суд виснував, що права ОСОБА_1 при цьому не порушуються, оскільки її страховий стаж (стаж для призначення пенсії за віком) підтверджений Довідкою ОК-5, де міститься вся необхідна інформація щодо кількості відпрацьованих днів та нарахованої заробітної плати.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому факту трудових відносин позивача з ДОТ ім. Грищенка "Дорожник", суд не вбачає порушень при звітуванні відповідача до органів податкової служби та Пенсійного фонду України за період роботи позивача у червні-липні 2002 року. Доказів, які б доводили протилежне, заявницею не подано.
Відмова у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача передати до Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне перебування на посаді "Вожата 5-го загону в ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" в період з 22.06.2002 по 09.07.2002 рік та з 12.07.2002 по 29.07.2002, мотивоване тим, що провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" перебуває на стадії санації, а не ліквідації, тому відсутні законні підстави зобов`язувати відповідача передавати документи на зберігання до архівної установи.
Щодо вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати та інших передбачених чинним законодавством виплат за період роботи (за першу партію – 105,29 грн. та за другу партію – 128,62 грн.), суд вказав на те, що позивачем не доведено доказами неправильність чи неповноту нарахування заробітної плати за період роботи у червні-липні 2002 року, надбавок та доплат до неї, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. 
Щодо вимог про стягнення вихідної допомоги у сумі 981 825,57 грн. за період з липня 2002 по грудень 2021 року, на підставі статей 44, 116, 117 КЗпП, рішення суду ґрунтується на відсутності доказів, які б підтверджували наявність при звільненні позивача підстав, передбачених частиною 6 статті 36 КЗпП України чи порушення зі сторони роботодавця законодавства про працю, колективного чи трудового договору. 
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21), в якій просила оскаржуване рішення скасувати; скасувати ухвалу від 31.05.2024; ухвалити нове рішення, яким передати справу № 904/6344/20 (204/9585/21) на новий розгляд до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду на підставі п. 2 п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, в редакції від 19.07.2024.
Центральний апеляційний господарський суд постановою від 24.11.2025 частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 та ухвалу від 31.05.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21).
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 залишено без змін. Рішення від 29.07.2024 - скасовано; ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано відповідача - Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" внести записи до трудової книжки позивача – ОСОБА_1 про прийняття на роботу до Дитячого оздоровчого табору ім. М. Грищенко "Дорожник" на посаді "Вожата 5-го загону" 22.06.2002 та 12.07.2002, та записи про звільнення із займаної посади 09.07.2002 та 29.07.2002 у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів.
Зобов`язано відповідача - Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по факту трудових відносин позивача ОСОБА_1 з Дитячим оздоровчим табором ім. М. Грищенко "Дорожник".
Зобов`язано Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по факту трудових відносин позивача – ОСОБА_3 з Дитячим оздоровчим табором ім.М.Грищенко "Дорожник".
Зобов`язано Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" передати до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працевлаштування і роботу позивача – ОСОБА_1 на посаді "Вожата 5-го загону" в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в дохід державного бюджету України 3632,00 грн судового збору за подачу позовної заяви та 5448,00 грн за подачу апеляційної скарги.
Мотиви постанови апеляційного суду ґрунтуються на таких аргументах:
Щодо встановлення факту трудових відносин відмова у позові мотивована тим, що встановлення факту є окремою формою провадження у цивільному судочинстві. Водночас, суд господарської юрисдикції не є судом, що встановлює факти, які мають юридичне значення. 
Суд апеляційної інстанції виснував, що позовна вимога про встановлення факту не є належним способом захисту права, а обставини, встановлені під час розгляду справи викладаються у мотивувальній частині рішення суду. 
Щодо зобов`язання відповідача внести записи до трудової книжки позивача, суд задовольнив таку вимогу, з посиланням на те, що подана позивачкою Довідка ОК-5 містить всю необхідну інформацію щодо кількості відпрацьованих днів та нарахованої заробітної плати, зокрема у червні-липні 2002 та визнанням періодів роботи позивачки з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 на посаді вожатої 5-го закону у ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник".
Вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати коригуючі декларації до державної податкової інспекції, пенсійного фонду по встановленому факту її трудових відносин з ДОТ ім. Грищенка "Дорожник", судом задоволені з тих підстав, що зазначені вимоги є похідними від вимоги про внесення до трудової книжки записів про працевлаштування і роботу у відповідні періоди роботи позивачки.
Позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача передати до Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працювання на посаді "Вожата 5-го загону в ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" в період з 22.06.2002 по 09.07.2002 рік та з 12.07.2002 по 29.07.2002 задоволена судом з тих підстав, що відповідач до державної архівної установи має передавати річні розділи опису архіву установи з кадрових питань незалежно від того в якій процедурі він перебуває (санації або ліквідації).
В частині позовної вимоги про стягнення недовиплаченої заробітної плати та інших передбачених чинним законодавством виплат за період роботи (за першу партію – 105,29 грн. та за другу партію – 128,62 грн.), судом відмовлено, оскільки позивачем не доведено доказами неправильність чи неповноту нарахування заробітної плати за період роботи у червні-липні 2002 року, надбавок та доплат до неї.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача вихідної допомоги у сумі 981 825,57 грн. за період з липня 2002 по грудень 2021 року, з посиланням на статті 44, 116, 117 Кодексу законів про працю України, судом відмовлено, оскільки доказів, які б підтверджували наявність при звільненні позивача підстав, передбачених частиною 6 статті 36 КЗпП України чи порушення зі сторони роботодавця законодавства про працю, колективного чи трудового договору, позивачкою не надано. 
Посилання позивачки (апелянта) на невнесення до трудової книжки записів про її роботу не може бути підставою для виплати вихідної допомоги, оскільки ця обставина не передбачена законодавством України про працю.
Щодо ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 у цій справі, якою відмовлено у витребуванні доказів, апеляційний господарський суд вказав, що предметом спору у цій справі є встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Для вирішення трудового спору у цій справі дані про заробітну плату, доходи інших осіб, окрім позивача, не мають значення. Більш того, відповідні дані інших осіб є персональними даними, які є об`єктом захисту згідно із Законом “Про захист персональних даних”.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання позивача від 29.05.2024 про витребування доказів. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі №904/6344/20 (204/9585/21) скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту перебування у трудових відносинах та задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Справу № 904/6344/20 (204/9585/21) в скасованій частині передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
В іншій частині (в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) - залишити без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі №904/6344/20 (204/9585/21) скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту перебування у трудових відносинах та задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Справу № 904/6344/20 (204/9585/21) в скасованій частині передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
В іншій частині (в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) - залишити без змін.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2026 зазначено таке.
« 70. Поряд з цим, судами попередніх інстанцій встановлено, та не заперечується сторонами у справі, що позовні вимоги ОСОБА_1 про:
- встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Дитячим оздоровчим табором ім. М.Грищенка "Дорожник", підпорядкованого відповідачу – Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якому позивач, за її ствердженням, працювала на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002; 
- зобов`язання відповідача внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу та звільнення з роботи у зв`язку із закінченням дії строкових договорів;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин позивача з відповідачем;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин між позивачем та відповідачем; 
- зобов`язати відповідача передати до Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради дані про роботу позивача у відповідача у 2002 році, - є, по суті, трудовим спором. 
71. За приписами статті 233 КЗпП (в редакції чинній на момент звернення ОСОБА_1 з позовом) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. 
72. Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.
73. Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.10.2025 у справі № 127/29931/23, від 12.02.2026 у справі № 127/30041/24, від 18.02.2026 у справі № 205/10424/23.
74. Поряд з цим, згідно статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
75. Зміст зазначеної вище норми не містить чітко визначеного переліку поважних причин для поновлення строку звернення із заявою про вирішення спору. Поважність причин має визначатися в кожному конкретному випадку, залежно від встановлених обставин.
76. Поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
77. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.
78. Проте, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 та приймаючи нове (за вимогами пункт 70 цієї Постанова), наведеного вище не врахував, дотримання встановленого статтею 233 КЗпП строків не перевірив, поважності причин у разі пропуску не дослідив, мотивів поновлення у постанові не навів.
79. При цьому, заява позивача про поновлення позовної давності та процесуального строку для подачі позовної заяви до суду та посилання представника відповідача на приписи статті 233 КЗпП та судову практику в частині застосування наведених норм, залишились поза увагою апеляційного суду.
80. Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає рішення Центрального апеляційного господарського суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 : 
- встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Дитячим оздоровчим табором ім. М.Грищенка "Дорожник", підпорядкованого відповідачу – Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якому позивач, за її ствердженням, працювала на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002; 
- зобов`язання відповідача внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу та звільнення з роботи у зв`язку із закінченням дії строкових договорів;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин позивача з відповідачем;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин між позивачем та відповідачем; 
- зобов`язати відповідача передати до Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради дані про роботу позивача у відповідача у 2002 році, - передчасним, таким що прийнято без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування приписів статті 233 КЗпП.
119. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.”.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги у справі №904/6344/20 (204/9585/21) у складі головуючого судді Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2026 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) до свого провадження. Призначено судове засідання на 09.06.2026. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2026 у зв`язку з тим, що суддя Мартинюк С.В. - член колегії суддів, визначений протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2026, відповідно до наказу Центрального апеляційного господарського суду №118-в від 28.05.2026 перебуватиме у щорічній відпустці, суд вважає за доцільне призначити судове засідання на 23.06.2026 о 14:30 год.
У судове засідання 23.06.2026 представник відповідача не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.
В судовому засіданні 23.06.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Верховним Судом передано на новий розгляд до апеляційного суду справу тільки в скасованій частині. Тому апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу позивача лише в межах тих обставин та доводів на рішення суду, які стосуються тієї частини позовних вимог, по яким постанова апеляційного суду скасована Верховним Судом та передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скаржник зазначає, що відповідач фактично не заперечував факт роботи ОСОБА_1 на посаді вожатої у дитячому оздоровчому таборі імені Миколи Грищенка «Дорожник» у зазначені періоди (з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002). Оскільки факт роботи був визнаний стороною у справі, суд першої інстанції не мав підстав відмовляти у його юридичному встановленні. Встановлення факту роботи є необхідною передумовою для реалізації її прав на належне оформлення трудової книжки та коректне відображення даних у податковій звітності. Відмова суду у встановленні цього факту позбавляє її законного права на підтвердження трудового стажу. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 про закриття провадження є необґрунтованим, оскільки суд не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам та ігнорував фактичні обставини справи, що підтверджують її роботу в 5-му загоні табору.
Також, апелянт вважає, що оскільки обставина виконання роботи не була спростована стороною, це є автоматичною підставою для належного оформлення записів у її трудовій книжці відповідно до вимог законодавства про працю. Внесення записів про прийняття на роботу та звільнення (у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів) є критично важливим для реалізації її права на належне обчислення трудового стажу. Відмова суду першої інстанції у цій вимозі позбавляє її законної можливості підтвердити свою трудову діяльність у майбутньому, зокрема при оформленні пенсійного забезпечення.
Апелянт вказує, що інформація, яка міститься у державних реєстрах станом на сьогодні, не відображає повної та достовірної картини її трудової діяльності у 2002 році. Оскільки Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» фактично не оспорювало сам факт роботи ОСОБА_1 на посаді вожатої у дитячому оздоровчому таборі, апелянт вважає, що це накладає на роботодавця безумовний обов`язок привести всю податкову та пенсійну звітність у відповідність до фактичних обставин. Вимога про подання коригуючих декларацій до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області мотивована потребою у правильному обчисленні страхового стажу. Скаржниця аргументує, що лише через подання таких декларацій її права на майбутнє пенсійне забезпечення будуть належним чином захищені, а період роботи у 2002 році буде врахований у повному обсязі.
Згідно з нормами чинного законодавства України, документи з особового складу (зокрема накази про прийняття на роботу та звільнення) підлягають обов`язковому зберіганню протягом 75 років. Це створює безумовний обов`язок роботодавця забезпечити схоронність цих даних та їх належну передачу до архівної установи для подальшого використання у соціально-правових цілях. Перебування Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» у стадії санації, процедурі банкрутства або будь-які інші організаційні зміни не звільняють його як юридичну особу від обов`язку ведення та передачі архівних справ.
Відповідач, як правонаступник зобов`язань роботодавця, має забезпечити передачу відомостей до державного архіву незалежно від своїх внутрішніх господарських процесів. Передача даних про роботу вожатою 5-го загону в періоди з 22 червня 2002 року по 09 липня 2002 року та з 12 липня 2002 року по 29 липня 2002 року до Архівного управління є необхідною для того, щоб ОСОБА_1 могла у будь-який час отримати офіційне підтвердження свого стажу. Непередача даних до Архівного управління фактично позбавляє її можливості легітимізувати свою трудову діяльність у 2002 році.
Але суд першої інстанції, відмовляючи у позові в цій частині вищенаведеного не врахував. 

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України не скористався, втім, у письмових поясненнях зауважив, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, адже оскаржувані рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 по справі №904/6344/20 (204/9585/21) були прийняті у відповідності до чинного законодавства. Вважає, що Господарським судом Дніпропетровської області були вірно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просить Центральний апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 по справі №904/6344/20 (204/9585/21) та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 по справі №904/6344/20 (204/9585/21), а зазначені судові рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені апеляційним судом 
Позивач зазначив, що в період з 01.07.1999 по 25.06.2004 вона – ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) навчалась за денною формою навчання в державному вищому навчальному закладі – Придніпровська державна академія будівництва та архітектури. В період літніх канікул 2002 року, як студентка денної форми навчання, працювала у Дитячому оздоровчому таборі ім. М. Грищенка "Дорожник" (далі – ДОТ "Дорожник" ім. М.Грищенка), який є структурним підрозділом відповідача. 
В трудовій книжці позивача відсутні записи про роботу у Дитячому оздоровчому таборі ім. М. Грищенка "Дорожник" за вищеозначений період.
Позивач наголошувала на тому, що про порушення своїх трудових прав дізналась у 2017 році, коли оформляла документи для отримання субсидії на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги в Управлінні соціального захисту населення Чечелівської районної у місті ради.
Виявивши розбіжності в документах, що підтверджують трудовий (страховий) стаж на інших підприємствах, де працювала, вирішила перевірити оформлення трудової книжки за весь період трудової діяльності. Зокрема, нею було виявлено відсутність запису в трудовій книжці щодо роботи у відповідача у 2002 році.
Стверджує, що працювала у таборі в період з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 вожатою 5-го загону, а фактично виконувала функції педагога-організатора 6 днів на тиждень 24 години на добу та з 1 добою вихідною на тиждень.
Вважає, що не отримувала належної оплати за роботу як у основний, так і у нічний та понаднормовий час.
До позовної заяви Позивачем надано самостійно складений Табель, який позивачка заповнила самостійно на власний розсуд, а тому такий доказ не може бути прийнятий судом, оскільки є недостовірним. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Табель був складений позивачкою самостійно та на власний розсуд, він не може бути прийнятий судом, оскільки є недостовірним.
Верховний Суд у своїй постанові погодився з висновками судів попередніх інстанцій у цій частині, зазначивши, що облік робочого часу не може доводитися жодним іншим доказом, окрім офіційного Табеля.
Жодною стороною - ні позивачем, ні відповідачем не надано до матеріалів справи Табелю обліку робочого часу за період червень-липень 2002 року щодо працівників Дитячого оздоровчого табору імені М. Грищенка "Дорожник". 
Відповідачем 29.03.2024 подано до справи копію Акту № 1 від 25.07.2013 по філії "Царичанський райавтодор" (а.с.120-123,т.5) згідно з яким штатні розписи та переліки змін до них за період з 1998 по 2009 роки, Табелі обліку використання робочого часу за 1998-2007 роки підлягали знищенню. Тому вірогідних доказів, які б підтверджували посилання позивача про відпрацьований понаднормовий робочий час, роботу у нічний час, у вихідні та святкові дні матеріали справи не містять.
Не підтверджено будь-якими доказами і те, що позивач займала посаду педагога-організатора і тому мала отримувати заробітну плату та відповідні доплати та надбавки за роботу на цій посаді. 
Штатного розпису Дитячого оздоровчого табору імені М. Грищенка "Дорожник", доказів щодо встановлення посадового окладу ОСОБА_4 позивачем та відповідачем до справи не подано.
На запити позивача до Комунальної установи "Царичанський трудовий архів" Царичанської селищної ради (а.с. 166, т.5) установа повідомила, що документи з основної діяльності та з кадрових питань (особового складу) Дитячого оздоровчого табору "Дорожник", філії "Дитячий оздоровчий табір "Дорожник" імені М. Грищенко", підприємства "Царичанський райавтодор" дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" на зберігання до комунальної установи не надходили, місце їх знаходження комунальній установі не відоме. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм 
Згідно з частиною першою статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Водночас відповідно до частини другої цієї статті постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.
Отже, під час нового апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції зобов`язаний врахувати правові висновки та мотиви, з яких Верховний Суд скасував попередню постанову апеляційного господарського суду, однак водночас повинен самостійно, за правилами статей 73– 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, надати оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам, доводам апеляційної скарги та запереченням на неї.
Верховний Суд у своїй постанові дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту трудових відносин, зобов`язання внести записи до трудової книжки, подання коригуючих декларацій до податкової інспекції та Пенсійного фонду, а також передачу даних до Архівного управління за своєю суттю є трудовими. Оскільки спір є трудовим, він регулюється спеціальним нормативно-правовим актом — Кодексом законів про працю України (КЗпП).
Першою позовною вимогою є вимога про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ "Дорожник" ім. М.Грищенка, який входив до складу структурного підрозділу – філії Царичанський райавтодор" та підпорядкований відповідачу – Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор". 
Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині цієї позовної вимоги у зв`язку з відсутністю предмету спору.
З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
Надаючи оцінку рішенню суду, в частині закриття провадження у цій справі Верховний Суд у постанові від 28.04.2026 між іншим зауважив:
"44. Першою позовною вимогою є вимога про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ "Дорожник" ім. М.Грищенка, який входив до складу структурного підрозділу – філії Царичанський райавтодор" та підпорядкований відповідачу – Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор". 
45. Вимога мотивована тим, що факт невірного оформлення її трудових відносин з відповідачем є перешкодою в офіційному працевлаштуванні.
Крім того, через ці неточності у неї виникли проблеми з отриманням соціальних виплат на дитину-інваліда та надбавки по догляду за дитиною, а в подальшому буде проблемою при призначенні пенсії за віком. 
46. Закриваючи провадження в цій частині вимог, суд першої інстанції виходив із того, що питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. Лише при вирішенні питання призначення пенсії цей спір має вирішуватись у в порядку адміністративного судочинства. Суд послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2019 у справі №198/623/18.
47. В цій частині слід зауважити, що у випадку цієї справи розглядається, зокрема, вимога про встановлення факту наявності трудових відносин (спір між фізичною особою та суб`єктом господарювання у разі, зокрема, відсутності наказу або запису в трудовій книжці), проте у справі №198/623/18 предметом розгляду був спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про встановлення фактів наявності трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах...
59. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
60. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
61. У випадку порушення вказаних прав особа має право звернутися до суду за їх захистом.
62. Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
63. При цьому, названий Кодекс є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що виникають у сфері трудового права, та визначає, зокрема, основні трудові права громадянина, до яких і належить право на звернення до суду про вирішення спору. 
64. Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
65. Перелік юридичних фактів, що можуть бути встановлені в судовому порядку, наведений у частині першій статті 315 ЦПК України.
66. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
67. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти перебування у трудових відносинах. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2025 року у справі № 466/4076/23.
68. При цьому, позивачка обрала спосіб захисту прав, від чого прямо залежить можливість заявляти позовні вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку, вихідної допомоги.
69. Спосіб захисту обрано під час звернення з позовом до Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська, який, за постановою Дніпровського апеляційного суду (постанова від 24.08.2023 у справі №204/9585/21), передано на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/6344/20 про банкрутство ДП "Дніпропетровський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".
70. Відтак, оскільки розгляд справи по суті заявлених вимог не був закінчений в порядку цивільного судочинства, а справа передана для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, судове рішення по суті спору не ухвалене, з метою дотримання прав позивача, має відбуватися у межах первісно заявлених вимог."
Зважаючи на викладену вище позицію Верховного Суду по цій справі, апеляційний суд доходить висновку про те, що рішення суду в частині закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору підлягає скасуванню.
Також, зважаючи на вищевказані обов`язкові вказівки Верховного Суду щодо застосування у цій справі статті 233 КЗпП, апеляційний суд вказує на таке.
Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» 14.12.2023 подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду відповідно до статті 233 КЗпП.
Водночас, позивачем було подано заяву про поновлення процесуального строку для подачі позовної заяви до суду.
Заява обґрунтована тим, що позовні вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах є вимогами немайнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України, на вимоги, що випливають із порушення особистих немайнових прав, позовна давність не поширюється.
Посилаючись на ст. 233 КЗпП України, позивач зазначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно зі ст. 234 КЗпП та ст. 127 ЦПК України, суд має право поновити пропущений строк, якщо визнає причини пропуску поважними.
Позивач стверджує, що не знала про порушення своїх прав (невірне оформлення трудових відносин, нарахування зарплати та стажу) до серпня 2017 року. Про розбіжності між записами у трудовій книжці та даними державних реєстрів вона дізналася лише під час оформлення субсидії, отримавши відомості з ДФС.
При працевлаштуванні в ДОТ “Дорожник” у 2002 році їй не видавали копії наказів про призначення чи звільнення, не ознайомлювали з посадовою інструкцією, не проводили інструктажі та навіть не просили надати трудову книжку.
Позивач вказує на відсутність у неї юридичної чи бухгалтерської освіти, а також тривалу відсутність доступу до мережі інтернет для ознайомлення із законодавством.
З квітня 2015 року вона має статус матері, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, що обмежувало її можливості щодо захисту прав. Після серпня 2017 року Єрашова почала звертатися до колишніх роботодавців, Держпраці, центрів безоплатної правової допомоги та поліції (було відкрито кримінальні провадження за статтями 172, 175 та 365 ККУ).
Попередні спроби судового захисту (справа № 204/4952/21) були невдалими через відсутність коштів на сплату судового збору, оскільки єдиним джерелом доходу є виплати на дитину з інвалідністю.
Позивач вказує, що строк був пропущений з незалежних від неї причин, а самі вимоги стосуються захисту прав, на які позовна давність за законом може не поширюватися.
Розглянувши заяву позивача, колегія суддів зазначає таке.
За приписами статті 233 КЗпП (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин у 2002 році) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.
Згідно з вимогами статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
У статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
Оскільки строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, тому у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Указана судова практика є незмінною.
Строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права.
Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.
Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом “ex officio”, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19), від 03 жовтня 2022 року у справі № 204/1724/20 (провадження № 61-18714св20).
Відтак, зважаючи на вказану вище позицію Верховного Суду, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк, передбачений ст. 233 КЗпП є спеціальним строком, правова природа якого відрізняється від строку позовної давності, оскільки застосовується незалежно від заяви сторони у спорі.
ОСОБА_1 зазначила, що про порушення своїх трудових прав дізналась у 2017 році, коли оформювала документи для отримання субсидії на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги в Управлінні соціального захисту населення Чечелівської районної у місті ради.
Апеляційний суд вказує про те, що переконливих доказів того, що позивач була позбавлена можливості дізнатися про порушення своїх прав протягом близько 15 років (з 2002 по 2017 роки) нею надано не було.
Зважаючи на те, що у позивача була наявна трудова книжка, доводи про те, що про відсутність в ній записів про трудові відносини з ДОТ ім. М. Грищенка "Дорожник" їй стало відомо лише у 2017 році є на думку колегії суду не переконливими.
До того ж, до суду із позовом позивач звернувся лише у 2021, тобто через чотири роки після того, як зі слів самого позивача вона дізналась про порушення своїх прав.
Апеляційний суд вказує, що доводи позивача про відсутність юридичної чи бухгалтерської освіти, а також доступу до інтернету, не можуть вважатися поважними причинами для пропуску строку на такий тривалий строк, який в сукупності складає близько 19 років. Правова необізнаність не звільняє від обов`язку дотримуватися процесуальних строків.
Тяжке матеріальне становище також не мало б завадити позивачу звернутися до суду, з огляду на те, що вона має право на звільнення від сплати судового збору за законом на час такого звернення. Крім того, у разі звернення позивача з позовом вчасно, та за відсутності у неї на той час підстав для звільнення від сплати судового збору, вона не була позбавлена можливості клопотати перед судом про звільнення від сплати такого судового збору судом або відстрочення чи розстрочення сплати судового збору тощо.
Апеляційний суд вказує про те, що пропуск строку на близько 19 років не може бути виправдано тяжким матеріальним становищем та необізнаністю, оскільки протягом цього строку особа має можливість і дізнатися про своє порушене право (зокрема позивач вказує про те, що дізналась про порушене право 2017 році), й знайти можливість реалізувати своє право на подання позову, чого протягом 4 років позивачка не зробила (з 2017 по 2021 рік). 
Тому, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними та такими, які об`єктивно перешкоджали чи створювали нездоланні труднощі для своєчасного (або хоча б протягом розумного строку) звернення позивача до суду, починаючи з дня коли позивач дізналась про своє порушене право до дня звернення із позов до суду. 
Апеляційний суд вказує про те, що пропуск позивачем строку на звернення до суду із позовом є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Також позивач стверджує, що позовні вимоги про встановлення факту трудових відносин є особистими немайновими правами, на які згідно зі ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється.
Колегія суддів зазначає, що спір щодо встановлення факту перебування у трудових відносинах є трудовим спором, що регулюється нормами КЗпП України, а не загальними нормами Цивільного кодексу про особисті немайнові права. Стаття 233 КЗпП України чітко встановлює обмежені строки для звернення до суду за вирішенням саме трудових спорів. 
Тому, суд залишає без задоволення заяву позивача про поновлення давності та процесуального строку для подачі позовної заяви до суду.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог про: 
- встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та Дитячим оздоровчим табором ім. М.Грищенка "Дорожник", підпорядкованого відповідачу – Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якому позивач, за її ствердженням, працювала на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002; 
- зобов`язання відповідача внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу та звільнення з роботи у зв`язку із закінченням дії строкових договорів;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин позивача з відповідачем;
- зобов`язати відповідача подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по встановленому судом факту трудових відносин між позивачем та відповідачем; 
- зобов`язати відповідача передати до Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради дані про роботу позивача у відповідача у 2002 році, -
слід відмовити у зв`язку з пропуском установленого статтею 233 КЗпП України строку звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За викладених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, підлягає скасуванню. 
В цій частину слід ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити. 
Також, враховуючи мотиви відмови у задоволенні позовних вимог, необхідно змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) відповідно до тексту цієї постанови.

Щодо судових витрат
За приписами п.1 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір” від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції на час звернення позивачки з позовом), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті. 
За клопотанням позивача, поданим разом з позовною заявою, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2021 її частково звільнено від сплати судового збору за три немайнові вимоги і половини майнових вимог.
В подальшому, ухвалою цього ж суду від 06.01.2023 відмовлено у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору у повному обсязі, яку скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2023 з підстави, що суд не звернув увагу на докази позивача, на підставі яких остання є отримувачем соціальної допомоги на дитину-інваліда, відповідно, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору. 
Відтак, ОСОБА_1 в силу вимог закону звільнена від сплати судового збору на всіх стадіях процесу.
Відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи, що в результаті розгляду апеляційної скарги, позовні вимоги позивача залишені без задоволення, судовий збір в дохід бюджету з відповідача не стягується.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) в частині вимог, переданих на новий розгляд — задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) в частині закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору — скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства “Дніпропетровський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” про встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ ім. М.Грищенко "Дорожник", підпорядкованого відповідачу Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", роботи на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 — відмовити.
Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) в частині вимог:
- встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 та ДОТ ім. М.Грищенко "Дорожник", підпорядкованого відповідачу Дочірньому підприємству "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", роботи на посаді вожатої 5-го загону в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002;
- про зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу до ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" на посаді "Вожата 5-го загону" 22.06.2002 та 12.06.2002, та записи про звільнення із займаної посади 09.07.2002 та 29.07.2002у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів;
- про зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник"; 
- про зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім.М.Грищенко "Дорожник";
- про зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) передати до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працювання позивача на посаді "Вожата 5-го загону" в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 - виклавши її у редакції цієї постанови.
Резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 904/6344/20 (204/9585/21) в частині вимог:
- про зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) внести записи до трудової книжки позивача про прийняття на роботу до ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник" на посаді "Вожата 5-го загону" 22.06.2002 та 12.06.2002, та записи про звільнення із займаної посади 09.07.2002 та 29.07.2002у зв`язку із закінченням терміну дії строкових договорів;
- про зобов`язання відповідача Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівської державної податкової інспекції Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім. М. Грищенко "Дорожник"; 
- про зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) подати коригуючі декларації до Чечелівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по факту трудових відносин з ДОТ ім.М.Грищенко "Дорожник";
- про зобов`язання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31950828) передати до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради даних про фактичне працювання позивача на посаді "Вожата 5-го загону" в періоди з 22.06.2002 по 09.07.2002 та з 12.07.2002 по 29.07.2002 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 01.07.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк 

Суддя  Ю.В. Фещенко