ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/8707/25  Провадження 2/636/224/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2026 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Оболєнської С.А.,
за участю секретаря судового засідання – Романової А.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна,
встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту нерухомого майна, а саме на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону на його відчуження, накладеного 15.03.2012 Чугуївським ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ МЮ в рамках ВП № 8567740, реєстраційний номер обтяження 12277645, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-823, виданого 17.02.2003 Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , на яку накладено арешт та заборону на її відчудження, у зв`язку з існуванням у нього раніше заборгованості зі сплати аліментів, яка на даний час погашена в повному обсязі, що підтверджується розпискою відповідача про відсутність заборгованості, однак звернення до відділів ДВС щодо зняття арешту з нерухомого майна жодних результатів не дали, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. 
Ухвалою від 13.10.2025 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито, призначено підготовче засідання. 
Від позивача надійшла заява про підтримання позову, проханням його задовольнити та розглядати справу без його участі.
Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляду справи без її участі.
Від представника третьої особи надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що на виконанні у відділі виконавче провадження №8567740 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-823, виданого 17.02.2003 року Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, починаючи з 11.02.2003 і до повноліття дитини. 17.03.2003 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 15.03.2012 винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно відповіді на запит до ДПС України, боржник станом на 08.06.2012 державним виконавцем винесено постанову про направлення ВД за належністю до Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ. Борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2021 становив 31671,55 грн. З 2012 року по теперішній час виконавчий документ стосовно ОСОБА_1 про стягнення аліментів на виконанні у Відділі не перебуває. Просила ухвалити рішення на розсуд суду без її участі, вимоги, викладені у відзиві, підтримала. 
Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Суд, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши відзив, заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності, і давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України. Зокрема ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст. 15 ЦК України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом ЖКГ та будівництва в/к Чугуївської міської ради згідно з розпорядженням від 08.07.1999, № 322/2. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2025 за № 446020676, 15.03.2012 за № 12277645 реєстратором: Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, ВП № 8567740, 15.03.2012, ВДВС Чугуївського МРУЮ, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: частину квартири АДРЕСА_2 , обтяжувач: ВДВС Чугуївського МРУЮ. 
Як вбачається з відповіді Чугуївського відділу державної виконавчої служби Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2024 за № 31152, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №8567740 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-823, виданого 17.02.2003 Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, починаючи з 11.02.2003 і до повноліття дитини. 17.03.2003 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно довідки Чугуївського МБТІ боржнику належить частина квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності виданого відділом ЖКГ та будівництва в/к Чугуївської міської ради 08.07.1999 та на підставі наявності заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 28 957,55 грн, 15.03.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповіді на запит до ДПС України, боржник станом на 08.06.2012 рік перебував у СІЗО за адресою: АДРЕСА_3 . Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 21.04.1999 року) державним виконавцем 08.06.2012 року винесено постанову ВП №8567740, про закінчення виконавчого провадження. Станом на момент закінчення виконавчого провадження, заборгованість зі сплати аліментів становила 31 671,55 грн. Позивачу запропоновано звернутись до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Згідно відповіді Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.09.2024 за № 98468, в період з 29.01.2013 по 26.02.2015 в провадженні Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області, перебувало виконавче провадження N?39709889 з примусового виконання виконавчого листа №2-823/2003, виданого 17.02.2003 Чугуївським місцевим судом Харківської області про стягнення аліментів, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 11.02.2003 до досягнення дитиною повноліття. 29.01.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 26.02.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС, а саме до ВДВС Харківського РУЮ Харківської області), чинного на момент винесення відповідної постанови. Крім того відповідно до ч. 2 розділу XI Правил, ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцям, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 N?1829/5, строк зберігання, виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Отже, матеріали виконавчого провадження №39709889 і не містяться в архіві відділу через їх знищення. У зв`язку з вищевикладеним, позивачу запропоновано звернутись до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно відповіді Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2025 за №59064, виконавчий лист 2-823/2003, виданий 17.02.2003 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконанні Відділу не перебуває. 
Окрім цього, 05.09.2024 стягувачем по вказаному виконавчому провадженням, ОСОБА_2 , до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заяву та розписку, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погашена в повному обсязі та вона просить припинити всі заходи примусового виконання рішення по ВП № 8567740, про що також надала заяву до суду.
Враховуючи вищевикладене, в жодному з вище перелічених відділів виконавчої служби спірне виконавче провадження не перебуває, у зв`язку з чим у позивача відсутня можливість зняття даного арешту.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ (ч.2 цієї статті).
Відповідно до положень ч.1 ст.18 даного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому законом (ст.19 вищевказаного Закону).
У відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.
Пунктом 1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.
Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд при оцінці наявних у справі доказів повинен виконувати положення ст.89 ЦПК України та враховувати висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку доводи та докази сторін у справі в контексті заявлених позовних вимог, з урахуванням положень статей 12,13,76,77,80,81,89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що на даний час у відділах ДВС відсутні виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 
Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для обмеження позивача у володінні, користуванні та розпорядженні майном.
У зв`язку із наявністю не знятого арешту, позивач залишається обмеженим у реалізації свого права на розпорядження майном.
Звернення позивача щодо зняття арешту з належного йому майна будь-яких результатів не дали.
Отже, на даний час, за вищевказаних та встановлених обставин, вбачаються підстави для звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить позивачу.
Зняття арешту з майна не порушить прав відповідача, а отже, заявлені вимоги про зняття арешту з нерухомого майна законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 200, 206, 223, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, 
ухвалив:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна –задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону на його відчуження, накладеного 15.03.2012 ВДВС Чугуївського МРУЮ в рамках ВП № 8567740, реєстраційний номер обтяження 12277645, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-823, виданого 17.02.2003 Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення аліментів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП  НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Чугуїв, вулиця Леонова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 41430463.

Суддя:           С.А. Оболєнська