Справа №:755/14517/25
Провадження №: 2/755/7244/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Штундера Я.Г. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи: - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 9609, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» 43 073,30 грн.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що 04 грудня 2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та позивачем було укладено кредитний договір №00020121261. В березні 2025 року позивач дізнався про наявність виконавчого провадження та виявив, що останнє було відкрите на підставі виконавчого напису № 9609, вчиненого 22 грудня 2021 року. Позивач вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, передбаченого законодавством України. Зазначає, що матеріали, витребувані на адвокатські запити у відповідача та приватного виконавця, не містять доказів зарахування грошових коштів позивачу та в них відсутня інформація про суму боргу станом на дату подання документів приватну нотаріусу. Також позивач зазначає, що приватним нотаріусом не була перевірена у встановленому законом порядку безспірність вимог стягувача та даним виконавчим написом визначено, що заборгованість стягується за період з 03 січня 2021 року по 17 грудня 2021 року, при цьому сам договір кредиту укладено строком до 28 листопада 2021 року, отже заборгованість по відсоткам за кредитним договором не могла нараховуватись у зв`язку з закінченням строку дії кредитного договору. Позивач вказує на відсутність обґрунтування стягнення основної суми заборгованості, відсутність розрахунку простроченої заборгованості, яка нарахована та відсутність розрахункового періоду, які стверджують право ТОВ «КФ.ЮА» на безспірність самої заборгованості на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису № 9609 від 22 грудня 2021 року. До того ж, позивач зазначає, що оригінал кредитного договору приватному нотаріусу не надавався, оскільки даний договір вчинено в електронній формі, отже невідомо яким чином мала бути встановлена оригінальність договору наданого на вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, таким чином виконавчий напис № 9609 від 22 грудня 2021 року про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованості є таким, що виданий з порушенням норм законодавства України, з огляду на що має бути визнаний як такий, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. 
Копії ухвали про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданими документами були надіслані відповідачу та третім особам листом від 10 вересня 2025 року.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
Треті особи також не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. 
При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Судом установлено, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9609, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 00020121261 від 04 грудня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», заборгованості за Кредитним договором № 00020121261 від 04 грудня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором № 00020121261 від 04 грудня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 03 січня 2021 року по 17 грудня 2021 року. Сума заборгованості складає 42 073,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 22 000,00 грн; заборгованість за відсотками 20 073,30 грн; заборгованість за комісіями становить 0,00 грн; заборгованість за штрафними санкціями 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, у розмірі 1 000,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь стягувача становить - 43 073,30 грн.
Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В., виконавче провадження №69407861.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). 
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. 
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.
Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. 
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.
В матеріалах справи на явна копія кредитного договору № 00020121261 від 04 грудня 2020 року, сторонами якого вказані ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 , яка містить відображення підписання цього договору позивачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
За умовами вказаного договору ТОВ «КФ.ЮА» надає позичальникові кредит в розмірі 22 000,00 грн, строком на 360 днів, з датою погашення кредиту 28 листопада 2021 року, з нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 0,41 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
З урахуванням відсутності доказів видачі позивачу кредитних коштів, за матеріалами справи не встановлено існування між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 кредитних зобов`язань. 
Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів, які підтверджують направлення позивачеві письмової вимоги, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Отже, відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження того, що сума заборгованості є безспірною.
Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. 
При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).
Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 536, 626, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 34, 87-89 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1., 2.3, 3.1.-3.5. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р.№ 1172, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце поживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « КФ.ЮА» (ЄДРПОУ 41940643, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Пластова, буд. 18), треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович (місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 433 кімната 28-19), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №9609, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КФ.ЮА» заборгованості, загальна сума, що підлягає стягненню 43 073,30 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 

Суддя: