П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/15974/25	

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,
повний текст судового рішення
складено 31.10.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Димерлія О.О.,
суддів – Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
22.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення на військовому обліку невійськовозобов`язаного ОСОБА_1 , виключеного з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 по непридатності до військової служби відповідно до запису в тимчасовому посвідченні серії НОМЕР_1 від 24.01.2023;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та прибрати відомості щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 , який є виключеним з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 по непридатності до військової служби відповідно до запису в тимчасовому посвідченні серії НОМЕР_1 від 24.01.2023.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про безпідставність взяття його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як стверджує ОСОБА_1 , він не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 з 03.06.2015 зобов`язаний перебувати на військовому обліку за місцем проживання, тобто в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, окружний адміністративний суд зауважив, що позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідною заявою для вирішення спірного питання. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неповне з`ясування окружним адміністративним судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 вказає, що судом першої інстанції не проаналізовано обставин, за яких його автоматично поновлено на військовому обліку. Також, на думку скаржника, окружний адміністративний суд безпідставно вийшов за межі предмета позову, вказавши орган районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у якому ОСОБА_1 має знаходитись на військовому обліку. До того ж, судом першої інстанції порушено приписи ч.2 ст.58 Конституції України. Решта доводів апеляційної скарги дублюють зміст позовної заяви. 
Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом ІНФОРМАЦІЯ_4 до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач погоджується із висновками суду першої інстанції, які викладено в оскаржуваному рішенні від 31.10.2025 у справі №420/15974/25. Натомість, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи уважає безпідставними.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, судом апеляційної інстанції установлено наступні обставини. 
Зокрема, апеляційним адміністративним судом з`ясовано, що 24.01.2023 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено медичний огляд ОСОБА_1 .
За наслідком такого огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлено довідку військово-лікарської комісії від 24.01.2023 №285, згідно із якою ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 24.01.2023, згідно із яким позивач непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку. 
Однак, як убачається з відомостей електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку "Резерв+", військовозобов`язаний ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Уважаючи безпідставним поновлення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 на військовому обліку, останній звернувся до суду з даним позовом. 
Здійснюючи апеляційний перегляд справи, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначено Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".
Згідно із ст. 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Частинами 8 та 9 статті 5 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" передбачено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Згідно із п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
- виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, обов`язки щодо ведення обліку військовозобов`язаних, внесення до Реєстру передбачені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладено на районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Частинами 1, 3 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" передбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Статтею 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначено вичерпний перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, що вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 17-1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Згідно із пп.5 п. 52 Положення про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2024 № 879, надання електронної публічної послуги у сфері національної безпеки і оборони "Уточнення облікових даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів" має такі особливості: відомостями, отриманими з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності) за результатами уточнення даних, крім інших, є: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Пунктами 75, 77-79 постанови Кабінету міністрів України від 16.05.2024 № 560 “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” визначено, що придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони. Рішення (постанову) військово-лікарської комісії щодо придатності резервіста або військовозобов`язаного до проходження військової служби під час мобілізації вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше ніж протягом наступного дня з дня надходження відповідного рішення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п.21, 22 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення (зняття) з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Згідно із приписами п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, зокрема, які визнані непридатними до військової служби.
Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Колегія суддів вказує, що внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо непридатності до військової служби із виключенням з військового обліку здійснюється саме районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування особи на військовому обліку за умови подання до відповідного ТЦК та СП довідки ВЛК.
Як убачається з відомостей електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку "Резерв+", військовозобов`язаний ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Як стверджує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправно поновлено його на військовому обліку.
Мотивуючи означене позивач посилається на довідку військово-лікарської комісії від 24.01.2023 №285 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 24.01.2023, які оформлено ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З даного приводу апеляційний адміністративний суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ІНФОРМАЦІЯ_7 вчинялись будь-які дії щодо поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку. 
Оформлені ІНФОРМАЦІЯ_3 довідка військово-лікарської комісії від 24.01.2023 №285 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 24.01.2023 у яких зазначено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку, жодним чином не свідчать, що такі відомості було внесено ІНФОРМАЦІЯ_8 або іншим уповноваженим органом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в подальшому змінено відповідачем. 
Наявність у матеріалах справи витягу з електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку "Резерв+", жодним чином не свідчить про те, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносились відомості стосовно виключення ОСОБА_1 з військового обліку, які в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_7 були змінені.
Означене спростовує як висновок окружного адміністративного суду, так і довід скаржника про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2025 році ОСОБА_1 автоматично поновлено на обліку. 
Суд апеляційної інстанції відмічає, що внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо непридатності до військової служби із виключенням з військового обліку здійснюється саме районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування особи на військовому обліку за умови подання до відповідного ТЦК та СП довідки ВЛК.
Натомість, матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення ОСОБА_1 до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування особи на військовому обліку для вирішення спірного питання. 
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на те, що вказуючи про орган ІНФОРМАЦІЯ_6 у якому ОСОБА_1 має перебувати на військовому обліку, суд першої інстанції вийшов за межі предмета позову, адже в спірних правовідносинах однією із вирішальних обставин є, зокрема, місце перебування військовозобов`язаного на обліку. 
Встановлення такої обставини необхідне з метою координації подальших дій військовозобов`язаного для звернення за вирішенням питання стосовно внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальних відомостей. 
Є безпідставним твердження скаржника про те, що з 2011 року по 2023 рік він перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 , так як жодних доказів на підтвердження вказаного матеріали справи не містять. 
Як убачається з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 24.01.2023 ІНФОРМАЦІЯ_8 взято ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних 24.01.2023 та цього ж дня знято з військового обліку. 
Не є юридично спроможним посилання скаржника стосовно протиправності директив керівника ІНФОРМАЦІЯ_10 , які суперечать закону та порушують і обмежують права ОСОБА_1 , адже позивачем не розкрито суті такого обґрунтування, а саме не вказано, які конкретно директиви ІНФОРМАЦІЯ_10 порушують його права та яким чином вони стосуються предмету даного спору. 
Слід вказати, що директиви ІНФОРМАЦІЯ_10 не є предметом оскарження в даній справі.
Відхиляються як необґрунтовані твердження скаржника про те, що судом першої інстанції порушено закріплений в ч.1 ст.58 Конституції України принцип незворотності дії в часі законів та нормативно-правових актів, оскільки ОСОБА_1 не конкретизовано, а колегією суддів не установлено, який саме закон та/або нормативно-правовий акт окружним адміністративним судом застосовано неправильно. 
Установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи.
Межі перегляду судом апеляційної справи визначено у статті 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Як установлено судом апеляційної інстанції, наведені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому акті висновки стосовно того, що ІНФОРМАЦІЯ_4 поновлено ОСОБА_1 на військовому обліку не відповідають обставинам справи. 
При цьому, справу судом першої інстанції вирішено правильно. 
З огляду на наведене, мотивувальна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 – змінити.
Викласти мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 в редакції даного судового рішення.
В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №420/15974/25 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький