Справа № 163/584/26  Провадження №33/802/471/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
з участю 
представника митниці – Пойди Г.І.,
захисника – Немченко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кінах Я.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» (код ЄДРПОУ 44549924), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 538 188 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 89 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона перебуваючи на посаді директора ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» (код ЄДРПОУ 44549924), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ UA205140/2023/5002 від 23.01.2023, UA205140/2023/5005 від 23.01.2023, UA205140/2023/10966 від 13.02.2023, UA205140/2023/13534 від 21.02.2023, UA205140/2023/19863 від 14.03.2023, UA205140/2023/20930 від 16.03.2023, UA205140/2023/20856 від 17.03.2023 вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 538 188,89 гривень шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0029967 від 19.01.2023, PL/MF/AS 0029968 від 19.01.2023, PL/MF/AS 0030142 від 02.02.2023, PL/MF/AS 0030237 від 14.02.2023, PL/MF/AS 0030547 від 03.03.2023, PL/MF/AS 0030615 від 14.03.2023, PL/MF/AS 0030609 від 13.03.2023, які не є автентичними, містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням адвокат Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом не встановлено наявності умислу в діях ОСОБА_1 , справу розглянуто формально, не з`ясовано усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Захисник вказує, що за відсутності доказів того, що декларант був обізнаний про можливу недійсність сертифіката, а також з урахуванням того, що перевірка таких документів належить до компетенції митних органів, висновок про наявність умислу є необґрунтованим. Відповідь уповноважених митних органів Республіки Польща не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , що ставить під сумнів висновок суду про доведеність її вини. 
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавала.
Разом з тим, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 526 МК України та участь у судовому засіданні представника ОСОБА_1 – адвоката Немченко Л.А., апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, заслухавши представника митниці Пойди Г.І., яка апеляційну скаргу заперечила, захисника, який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно із вимогами ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Положеннями ст. 486 МК України регламентовано, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, яка вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку, а саме: протокол про порушення митних правил №0204/20500/24; митні декларації ІМ40ДЕ № UA205140/2023/5002 від 23.01.2023, UA205140/2023/5005 від 23.01.2023, UA205140/2023/10966 від 13.02.2023, UA205140/2023/13534 від 21.02.2023, UA205140/2023/19863 від 14.03.2023, UA205140/2023/20930 від 16.03.2023, UA205140/2023/20856 від 17.03.2023; сертифікати з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0029967 від 19.01.2023, PL/MF/AS 0029968 від 19.01.2023, PL/MF/AS 0030142 від 02.02.2023, PL/MF/AS 0030237 від 14.02.2023, PL/MF/AS 0030547 від 03.03.2023, PL/MF/AS 0030615 від 14.03.2023, PL/MF/AS 0030609 від 13.03.2023; відповідь Регіонального управління адміністрації доходів і зборів у м.Катовіце листом від 04.04.2024 № 2401-IOA.4331.18.2024KK; доповідна записка №15/15-03/4763 від 14.05.2024; акт документальної невиїзної перевірки ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924та іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
За змістом ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина восьма статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.
За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (далі – КУпАП) визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Отже, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Матеріалами справи стверджується, що в адресу ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» ввезено на митну територію України товар «транспортні засоби» і випущено у вільний обіг, що підтверджується копіями приєднаних до протоколу митних декларацій типу ІМ40ДЕ №№ UA205140/2023/5002 від 23.01.2023, UA205140/2023/5005 від 23.01.2023, UA205140/2023/10966 від 13.02.2023, UA205140/2023/13534 від 21.02.2023, UA205140/2023/19863 від 14.03.2023, UA205140/2023/20930 від 16.03.2023, UA205140/2023/20856 від 17.03.2023.
Відповідно до копій документів, які були надані Волинській митниці, товар який імпортувався за вказанами вище деклараціями, був придбаний у німецької компанії «WORA» Inh. Wladimir Belz»та зазначене не заперечується апелянтом.
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч. 3 ст. 41 МК України).
Преференція зі сплати мита за кодом «410» застосовується до товарів, відповідно до «Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони».
Так, серед вимог для використання митної преференції згідно п. (а) ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII є те, що товари, які походять з Європейського Союзу, і товари, які походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови надання сертифікату з перевезення товару EUR.1.
В ході проведення перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів, зокрема, за вказаними вище митними деклараціями типу ІМ40ДЕ……, які поставлені на адресу ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП», посадовими особами Волинської митниці отримано відповідь Регіонального управління адміністрації доходів і зборів у м. Катовіце від 04.04.2024 № 2401-IOA.4331.18.2024KK. У листі повідомляється, що вищевказані сертифікати з перевезення EUR.1 не були видані та легалізовані Польською податковою адміністрацією – Митно-податковою інспекцією в Катовіце (Митниця у відділенні Славкув). У зв`язку з цим, товари/продукція на які поширюється дія вищезазначених сертифікатів з перевезення EUR.1, не підпадають під преференційний режим, відповідно до положень (правил) Додатку I «Визначення поняття «походження товарів» та методи адміністративного співробітництва до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
На переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги інформацію, надану Регіональним управлінням адміністрації доходів і зборів у м.Катовіце щодо сертифікатів з перевезення товару EUR.1., оскільки надана інформація чітко вказує про не автентичність сертифікатів, які слугували підставою для застосування преференційного режиму.
У Протоколі І Угода про асоціацію наведений зразок Сертифіката з перевезення товару, у якому: в пункті 11 зазначається «митний дозвіл» із наведенням митного підрозділу, країни або території видачі, що завіряється підписом уповноваженої посадової особи та засвідчується відтиском печатки; пункт 12 передбачає «декларацію від експортера», у якій особа, яка звернулась за видачею сертифіката заявляє, що описане в сертифікаті майно відповідає умовам, необхідним для його видачі, та таке запевнення засвідчує власноручним підписом.
Проте, Регіональне управління податкової адміністрації у м.Катовіце листом від 04.04.2024 № 2401-IOA.4331.18.2024KKспростувало видачу указаних сертифікатів, тому отриманої інформації цілком достатньо для висновку, що переміщення в адресу ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП»і випуск у вільний обіг товару за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірного зменшення роміру митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України.
Разом з тим голослівними є твердження захисника, що висновок суду першої інстанції базується виключно на відповіді Регіонального управління адміністрації доходів і зборів у м. Катовіце та загалом доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 недостатньо, оскільки наявні у справі докази узгоджуються між собою, доповнюють одне одного для можливості відтворити обставини вчинення порушення митних правил і загалом оцінюються судом у своїй сукупності. Водночас у вказаній відповіді надана інформація є конкретною та однозначною, підтверджує юридично значимі факти та будь-яких посилань на необхідність проведення додаткових перевірочних заходів на підтвердження існування цих фактів не містить. При цьому, така відповідь є інформацією наданою від імені державного органу, який жодним чином не заінтересований в результаті розгляду справи, що додатково свідчить про достовірність та належність такого доказу.
Встановлення обставин підробки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 не є предметом дослідження в межах цієї справи, тому доводи про неналежне дослідження митним органом обставин підробки таких сертифікатів чи про необхідність проведення експертних досліджень для встановлення факту підробки документів, є цілком безпідставними.
Обґрунтованого висновку дійшов суд першої інстанції, що саме отримувач товару є особою, яка отримує вигоду від застосування тарифної преференції, а відтак на нього покладається обов`язок діяти добросовісно та з належною обачністю при поданні документів, що підтверджують преференційне походження товару, зокрема перевіряти їх достовірність, оскільки саме він є вигодонабувачем застосування пільгового митного режиму.
Таким чином апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що сукупність наведених доказів є внутрішньо узгодженою, взаємопов`язаною та такою, що виключає випадковий характер подання недостовірних сертифікатів походження товару, а відтак підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на неправомірне зменшення розміру митних платежів.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
А тому, беручи до уваги встановлені вище обставини справи та враховуючи норми митного законодавства, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржену постанову слід залишити без змін.
Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кінах Яни Валеріївни залишити без задоволення.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду        В.В. Гапончук